Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до укладеного договору № DOXRRX02670300 від 26.03.2008 року відповідач 26.03.2008 року отримала кредит у розмірі 5615,46 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Умови кредитного договору відповідач не виконує, порушила встановлені графіком терміни щодо повернення суми основного боргу за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом. Станом 27 березня 2013 року відповідач має заборгованість у розмірі 69118,21 гривень, яка складається з 5615,46 грн. - заборгованість за кредитом; 755,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 57362,60 грн. -- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 3267,53 гривень - штраф (процентова складова). Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 69118,21 гривень, а також сплачені позивачем при подачі позову до суду судові витрати у розмірі 691,18 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що у 2008 році вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних коштів у розмірі 4000,00 грн.. Вказані кредитні кошти відповідачу були необхідні для поїздки до Російською Федерації, однак працівники банку відповіли їй, що кредит вона зможе оформити лише через меблевий магазин. Відповідно до умов кредитного договору, який відповідач оформила у вказаному меблевому магазині, вона повинна була погасити кредит вже у розмірі 8000,00 грн., у договорі була вказана сума кредиту, як 5516,00 грн., а готівкою вона отримала 4000,00 грн. Крім того, відповідач пояснила, що після того, як вона зробила перший платіж з метою погашення кредиту та ознайомилася уважно з договором, вона зрозуміла, що її обманули та перестала погашати кредит, після чого їй почали дзвонити працівники банку та повідомляти про наявність в неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 18000,00 грн, а потім у розмірі 39000,00 грн. Також, відповідач у судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує проти наявності в неї заборгованості за кредитним договором, однак не у розмірі 69118,21 грн., як зазначає позивач, а у значно меншому розмірі. При ухваленні рішення суду просила суд врахувати, що вона ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності у мінімальному розмірі, а також просила суд врахувати часткове погашення нею кредиту у вересні - грудні 2013 року у розмірі 2800,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії заяви позичальника № DOXRRX02670300 від 26.03.2008 року (а.с.4) [PERSON] отримала строковий кредит у сумі 5615,46 грн. на строк 24 місяці з 26.03.2008 року по 26.03.2010 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1.0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в заяві та Умовах надання споживчого кредиту «Розстрочка» (Стандарт). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 26» по « 31» число кожного місяця. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 332,17 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «КБ ПриватБанк» та [PERSON] укладено споживчий договір кредиту, шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими ПриватБанком умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви позичальника (а.с. 4, 66-69). Споживчий строковий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем споживачеві на придбання продукції. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. Розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним відсотковим ставкам. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Згідно з пунктом 1.7.3.1 строк позовної давності щодо вимог повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагорода, неустойка пені, штрафів, витрат банку по розділам 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.5.1, 2.5.2, 2.16, 3.1, 3.17 умов та правил складає 50 років. (а.с. 5-14) При цьому, у судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося сторонами, що на момент укладення договору про надання споживчого кредиту відповідачу [PERSON] діяли Умови надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), затверджені Наказом Голови Правління ПАТ КБ «ПриватБанк» № 391 від 21.03.2006 року, відповідно до яких передбачена відповідальність сторін, відповідно до якого при порушенні Позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Також, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачена відповідальність відповідача за порушення умов кредитування (п.5.1) Однак, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. (п. 5.5) (а.с. 63-65,66-69) Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, Публічне акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК" знаходиться за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 (зворот а.с.18). Згідно копії банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 року (а.с.16) наданої Національним банком України ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" унесено до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за №92 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність". З копії довідки серії АА №241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.15) вбачається, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є юридичною особою, його керівником являється Дубілет Олександр Валерійович, та види діяльності за КВЕД (класифікація видів економічної діяльності) 65.12.0 є інше грошове посередництво та інституційний сектор економіки за КІСЕ (класифікація інституційних секторів економіки) S.12202 - інші приватні депозитні корпорації. Відповідно до вимог ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов'язаний виконати своє зобов'язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Споживчий кредит - це кошти що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно умов надання споживчого кредиту ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" взяв на себе зобов'язання надати позичальнику - [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок для обліку кредиту. Строк повернення кредиту визначений у заяві, яку підписала безпосередньо сама [PERSON] - до 26.03.2010 року включно. При цьому, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитом на розрахунковий рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 18.09.2013 року - 1000,00 грн.; 04.10.2013 року - 630,00 грн., 10.10.2013 року - 180,00 грн., 29.10.2013 року - 147,00 грн., 13.11.2013 року - 250,00 грн., 10.12.2013 року - 500,00 грн., що разом складає 2707, 00 грн. та підтверджується наданою суду копією виписки про погашення за кредитом, виданої ПАТ «ПриватБанк» від 10.12.2013 року № 1076280, а також копіями квитанцій (а.с. 61,62,73,94,95). Вказану грошову суму відповідач у судовому засіданні просила зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитом. За таких обставин, суд приходить висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, чим порушила умови взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог щодо стягнення пені. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", із змінами, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 7 Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», При застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Враховуючи положення ч. 1 ст. 259 ЦК України, п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які є невід'ємною частиною укладеного між Банком та [PERSON] договору про надання споживчого кредиту, в частині письмової домовленості збільшення позовної давності, встановленої законом, до п'яти років, з урахуванням того, що договір про надання споживчого кредиту між сторонами був укладений 26.03.2008 року, договором вказаний кінцевий термін повернення кредиту 26.03.2010 року, позивач звернувся до суду з позовом 15.04.2013 року (а.с. 2), суд приходить до висновку, що строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором не сплинув. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. З наданого суду розрахунку заборгованості за договором № DOXRRX02670300 від 26.03.2008 року, станом на 27.03.2013 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 69118,21 грн., яка складається з 5615,46 грн. - заборгованість за кредитом; 755,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 57362,60 грн. -- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 3267,53 гривень - штраф (процентова складова) (а.с.3). Однак, з вказаного розрахунку суми заборгованості не вбачається, яким чином була нарахована пеня у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення та за який період була нарахована відповідачу пеня у розмірі 57362,60 грн.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що представником позивача у судовому засіданні не було доведено тих обставин, на які вона посилалася, як на підставу вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання, а саме не надано письмових доказів - детального розрахунку пені, яка обчислювалася позивачем у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання у розмірі 5615,46 грн. за кожен день прострочення виконання, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання у розмірі 57362,60 грн. не підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, з урахуванням наданих суду копій квитанцій про часткове погашення кредитної заборгованості у розмірі 2707,00 грн., яку відповідач просила врахувати при ухваленні рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом, штрафу (фіксованої частини), штрафу (процентної складової) підлягають частковому задоволенню з урахуванням сплачених відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості. За таких обставин, позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а саме, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 5615,46 грн. - заборгованість за кредитом; 755,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 3267,53 гривень - штраф (процентова складова), що разом становить 11755,61 грн. підлягають частковому задоволенню, з урахуванням часткового погашення кредитної заборгованості відповідачем у розмірі 2707,00 грн., тобто, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 9048,61 грн., позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 57362,60 грн. є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial