Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 04.06.1996 року вона - [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на підставі виписки з рішення Корабельної районної ради народних депутатів за № 48 від 17.05.1996 року, [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 153 купівлі продажу нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 04.06.1996 року на Товарній Біржі Нерухомість-Південь", зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 153, а 16.07.1996 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за р. № 8475. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. Більше того, [PERSON] 26.10.2017 року помер. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі також в судове засідання не зявилися, надали заяви, в який позовні вимоги визнали, просили розглядати справу без їх участі. судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи: Товарної Біржі Нерухомість-Південь у судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України), крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 04.06.1996 року вона - [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], який діяв від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на підставі виписки з рішення Корабельної районної ради народних депутатів за № 48 від 17.05.1996 року, [PERSON], з другої сторони, уклали договір № 153 купівлі продажу нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 04.06.1996 року на Товарній Біржі Нерухомість-Південь", зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 153, а 16.07.1996 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за р. № 8475. Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. Окрім цього, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який був стороною договору купівлі-продажу, помер 26.10.2017 року. На підставі викладеного, суд вважає за можливе відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved