Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, нещасного випадку на виробництві, що трапився з нею при перебуванні в трудових відносинах з Шосткинським виробничим обєднанням «Свема» (натепер ВАТ «АК «Свема») о 15-40 годині 24 грудня 1988 року при виконанні робіт на території вказаного підприємства з дихлорєтаном. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник заявника [PERSON] надав заяву, просить розглянути справу у відсутності сторони заявника, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Шостка Сумської області просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Заінтересовані особи - представник ВАТ «АК «Свема» та представник Управління Держпраці в Сумській області повідомлялися про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не сповістили. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], з 01 вересня 1978 року і по 13 серпня 1997 року перебувала в трудових відносинах з Шосткинським виробничим обєднанням «Свема», в подальшому ВАТ «АК «Свема». В період з 10.09.1982 року по 10.12.1990 року я працювала на посаді апаратника отримання лаків на полімеризаційних смолах 4-го розряду цеху виготовлення магнітних стрічок, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-5). 24 грудня 1988 року близько о 15-40 годині стався нещасний випадок, а саме, при виконанні робіт з дихлорєтаном, пари цієї речовини потрапили [PERSON] в дихальні шляхи, в наслідок чого відбулось отруєння даною отруйною речовиною (гостра інгаляційна інтоксикація дихлорєтаном). За даним фактом проводилось службове розслідування та складався Акт про нещасний випадок на виробництві за формою, визначеною діючим на той час законодавством. [PERSON] в результаті отриманих травм перебувала на стаціонарному лікуванні в Шосткинській ЦРЛ по 30.01.1989 року, в Сумській обласній лікарні по 13.03.1989 року та в клініці Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського національного медичного університету. 25 квітня 1990 року в клініці НДІ ГТ і ПЗ на ЛЕК [PERSON] було встановлено професійне захворювання на дано третю групу інвалідності. Причина інвалідності: профзахворювання. В подальшому заявник періодично проходила перекомісію, і увесь час підтверджувалась третя група інвалідності у звязку із профзахворюванням, що підтверджується копіями Витягів із Актів огляду МСЕК (а.с.18-19). На початку 2017 року заявник вирішила відновити отримання страхових виплат, а тому, у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року, звернулась з цього питання до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Шосткинському районі, де їй надали розяснення, що на підтвердження факту настання нещасного випадку на виробництві необхідно надати Акт про нещасний випадок на виробництві, за формою яка була визначена діючим на той час законодавством, або Акт розслідування причин професійного захворювання за формою П-4, згідно вимог ПКМУ №1232 від 30.11.2011 року. У звязку з цим, заявник зверталась з письмовими заявами до ВАТ «АК «Свема», до ДУ «Сумський обласний лабораторний центр МОЗ України», управління Держпраці в Сумській області. Однак, зазначені установи хоча і підтвердили факт звернення заявника за медичною допомогою, факт отримання інвалідності у звязку із професійним захворюванням, між тим вказали на відсутність у них первинних документів, які б підтверджували факт настання нещасного випадку саме на виробництві та результат розслідування даного факту нещасного випадку, або рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, що трапився на виробництві. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.3 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. При вирішення вказаної справи судом враховано, що заявник просить встановити факт отримання ним каліцтва внаслідок нещасного випадку, що стався 24.12.1988 року на ВАТ АК «Свема» з метою подальшого отримання соціальних виплат. Відповідно до п. 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", зазначено, що при застосуванні цього положення закону, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві, або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону від 14 жовтня 1992 р. "Про охорону праці", а саме 24 листопада 1992 р. справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Між тим, оскільки Закон України "Про охорону праці"зворотної сили не має, тому у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за відсутності спору про право може бути встановлений факт каліцтва, що відбувся до вступу цього Закону в дію, а також коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку. У порядку окремого провадження факт каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, за відсутності спору про право може бути встановлено, коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку, що унеможливлює реалізацію заінтересованими особами належних їм суб'єктивних прав. Положення щодо встановлення судом фактів каліцтва, які зазначені у п. 3ст. 256 ЦПК, на сьогодні стосуються лише тих фактів, які мали місце до 24 листопада 1992 р. та можуть бути встановлені в порядку окремого провадження у тому разі, коли виключається можливість їх підтвердження у позасудовому порядку, що повинно бути підтверджено необхідним документом. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON] при перебуванні в трудових відносинах з Шосткинським виробничим обєднанням «Свема» (натепер ВАТ «АК «Свема») о 15-40 годині 24 грудня 1988 року при виконанні робіт на території вказаного підприємства з дихлорєтаном, оскільки цей факт повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а його встановлення має юридичне значення для заявника отримання відповідних страхових виплат.

Outcome: approved