Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності їй та її сину [PERSON], який помер [INFO] правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло, яке видано 29.03.1994 органом по приватизації Заставнівської міської ради, яким посвідчено право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] та зареєстровано Чернівецьким ОБТІ, в якому помилково зазначено ім"я та по батькові членів сім"ї власника квартири, зокрема зазначено: "[PERSON].", " [PERSON] " замість правильного "[PERSON]", "[PERSON]". В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27.10.1989 [PERSON] отримав ордер №13 на право зайняття 2-х кімнатної квартири, загальною житловою площею 30 кв.м. [ADDRESS] , який виданий виконавчим комітетом міської ради депутатів трудящих міста Заставна. 05.11.1991 рішенням Заставнівської міської ради [ADDRESS]. 29.03.1994 органом по приватизації Заставнівської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Даним свідоцтвом підтверджено належність на праві приватної власності громадянину [PERSON], та його членам сім"ї - [PERSON] (дружина), [PERSON] (син). Заявник посилається на те, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті вона із чоловіком звернулися до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] Ознайомившись із даними документами нотаріус виявив помилки в свідоцтві про право власнсоті на житло, а саме в графі члени сім"ї записано: [PERSON], [PERSON] замість вірного [PERSON], [PERSON]. Заявник посилається на те, що звернувшись до Центру надання адімінітсративних послуг Заставнівської РДА з проханням внести виправлення та видати нове свідоцтво на право власності, нею отримано відмову та рекомендовано звернутись до суду . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву повністю, обгрунтував її вищенаведеним. Представник заінтересованої особи- територіальної громади м.Заставна в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі та не заперечував проти ухвалення рішення . Заінтересована особа- Стасюк В.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи - [PERSON], дослідивши письмові докази, врахувавши заяву заінтересованої особи- територіальної громади м.Заставна, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.10.1989 [PERSON] отримав ордер №13 на право зайняття 2 -х кімнатної квартири, загальною житловою площею 30 кв.м. [ADDRESS], який виданий виконавчим комітетом міської ради депутатів трудящих міста Заставна на підставі рішення міської ради м.Заставна від 23.10.1989. Згідно вказаного ордеру склад сім"ї складається із: квартиронаймач- [PERSON], дружина- [PERSON], син- [PERSON] (а.с.12 зворот). Згідно рішення Заставнівської міської ради від 05.11.1991 [ADDRESS] (а.с.19) . 27.12.1993 органом по приватизації Заставнівської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Даним свідоцтвом підтверджено належність на праві приватної власності громадянину [PERSON] та його членам сім"ї: [PERSON], [PERSON] та зареєстровано Чернівецьким ОБТІ в реєстровій книзі № 6, стор.177 та записано у реєстрову книгу за № 2579 (а.с.13 зворот). Згідно будинкової книги (а.с.16-18) в будинку [ADDRESS] прописані: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-МИ № 182646 від 08.11.2017. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є заявник - мати [PERSON] та заінтересована особа- батько [PERSON] Вiдповiдно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що спадкоємці за законом - [PERSON] та [PERSON], прийнявши в установленому порядку спадщину після сина [PERSON], звернулися до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у його видачі у зв"язку із відсутність у свідоцтві про право власності на житло "по батькові" співвласника квартири, тобто [PERSON]. Крім того, встановлено, що у вказаному свідоцтві про право власності на житло відсутнє ім"я та по батькові іншого співвласника квартири - [PERSON]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно довідки ЦНАП Заставнівської РДА №01-17/18 від 04.12.2018 внести виправлення в свідоцтво про право власності на житло або видати нове свідоцтво не можливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] та зареєстроване Чернівецьким ОБТІ в реєстровій книзі № 6, стор.177 та записано у реєстрову книгу за № 2579, знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved