Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним та скасування державної реєстрації державного акту на право власності на землю. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2008 року за нею було визнано право власності на земельну ділянку (пай), площею 3, 84 умовних гектар, на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 11.02.1999 року за № [NUMBER] на території Придніпровської сільської ради КСП ім.Крейсера „Аврора", у порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до ст.2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) на право на земельну ділянку (пай)", сертифікат на право на земельну частку (пай) є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Статтею 3 вказаного Закону зазначено, що підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації на підставі заяви власника сертифікату про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). 27.10.2014 року та 19.11.2014 року вона звернулась до Управління держземагенства у Нікопольському району Дніпропетровської області щодо подальшого оформлення документів на право власності на земельну ділянку. Листом № 5539/днз від 25.11.2014 року Управління держземагенства у Нікопольському району Дніпропетровської області їй було відмовлено у подальшому оформлені документів на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2008 року, в зв'язку з тим, що Управлінням було встановлено, що, відповідно до даних Державного земельного кадастру, межі земельної ділянки гр.[PERSON] встановлені в натурі (на місцевості), та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрований 26.04.2004 року за № 010412501892, який гр.[PERSON] не отримала, так як реєстрація відбулася вже після її смерті. Їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. В зв'язку з тим, що на її бабусю [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований 26.04.2004 року за № 010412501892 вже після її смерті, вона позбавлена можливості провести державну реєстрацію земельної ділянки (пай), площею 3,84 умовних гектар на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2008 року, де за нею вже було визнано право власності на вказану земельну ділянку на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 11.02.1999 року за № [NUMBER]. За таких обставин звернулась до суду і просить визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26.04.2004 року, реєстраційний номер 010412501892, площею 3,590 га, кадастровий номер № [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER] В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Раніше надала до суду письмові пояснення, в яких посилалась на те, що, відповідно до Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", гр.[PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 3,84 умовних кадастрових гектар, серії [NUMBER] зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.02.1999 року за № [NUMBER] на території Придніпровської сільської ради із земель колишнього КСП ім.Крейсера „Аврора". Статтею 3 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" зазначено, що підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) рішення відповідної сільської, селищної міської ради чи районної державної адміністрації на підставі заяви власника сертифікату про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). На виконання вимог Земельного кодексу України, Указу Президента України „ІІро невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки рекомендацій Держкомзему України, розроблених до нього, а також „Рекомендацій щодо спрощення процедури виходу членів колективних сільськогосподарських підприємств зі складу господарств з належними їм земельними частками (паями)", затверджених наказов Держкомзему України від 30.12.1999 року за № 130, на замовлення власників сертифікатів колишнього КСІ1 ім.Крейсера „Аврора" (TOB „Аврора") було розроблено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на земельні частки (паї громадянам на території Придніпровської сільської ради за рахунок земель колишнього КСП ім.Крейсера „Аврора" Нікопольського району Дніпропетровської області ДЦ Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою у 2004 році. На підставі розробленої технічної документації, розпорядженням голови району державної адміністрації від 31.12.2003 року № 690-р „Про відведення в натурі на місцевості) земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) та видачу державного акта на право приватної власності на землю громадянам Придніпровської сільської ради" затверджено список громадян на передачу земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) та виготовлення державних актів на право власності на землю ра території Придніпровської сільської ради. На підставі даного розпорядження, на гр.[PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 3.59 га., на території Придніпровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412501892 від 26.04.2004 року. Враховуючи той факт, що за життя гр.[PERSON] не було залишені заповідальних розпоряджень щодо належного їй майна, а спадкоємцями останньої не було прийнято спадщину в порядку спадкування за законом, державний акт на право власності на земельну ділянку було заповнено та зареєстровано у відповідності до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 № 43. Відповідно до положень Інструкції у редакції, діючої на момент виготовлення та реєстрації державного акту, заповнення державних актів право власності на земельну ділянку покладалось на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельнїю кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. У зв'язку із втратою чинності у 2013 році Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2003 року за № 325. та набранням чинності Закону України „Про державний земельний кадастр", скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ім'я [PERSON], можливе лише шляхом скасування його державної реєстрації за рішенням суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Зідно зі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2008 року за позивачкою було визнано право власності на земельну ділянку (пай), площею 3,84 умовних гектар, на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 11.02.1999 року за № [NUMBER] на території Придніпровської сільської ради КСП ім.Крейсера „Аврора", у порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.5-7). 27.10.2014 року та 19.11.2014 року позивачка звернулась до Управління держземагенства у Нікопольському району Дніпропетровської області щодо подальшого оформлення документів на право власності на земельну ділянку. Листом № 5539/днз від 25.11.2014 року Управління держземагенства у Нікопольському району Дніпропетровської області позивачці було відмовлено у подальшому оформлені документів на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2008 року, в зв'язку з тим, що Управлінням було встановлено, що, відповідно до даних Державного земельного кадастру, межі земельної ділянки гр.[PERSON] встановлені в натурі (на місцевості), та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрований 26.04.2004 року за № 010412501892, який гр.[PERSON] не отримала (а.с.10-13, 15), так як реєстрація відбулася вже після її смерті (а.с.9). Їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.14, 16-17). В зв'язку з тим, що на [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований 26.04.2004 року за № 010412501892 вже після її смерті, позивачка позбавлена можливості провести державну реєстрацію земельної ділянки (пай), площею 3,84 умовних гектар на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2008 року, де за нею вже було визнано право власності на вказану земельну ділянку на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 11.02.1999 року за № [NUMBER]. За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved