Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересовані особи: Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [PERSON] про надання права на шлюб, мотивуючи заяву тим, що вона народилася [INFO] в м.Чернівці Чернівецької області. В лютому 2019 року вона познайомилася з громадянином [PERSON] , [INFO] , з яким у неї склалися теплі дружні стосунки, а згодом дружба переросла у кохання. Вони хочуть створити сім`ю, вести спільний побут і самостійно вирішувати питання, пов`язані з планами на спільне майбутнє. Бажає реалізувати своє право на зниження шлюбного віку. Заінтересована особа [PERSON] - її мати не заперечує проти укладення нею шлюбу як до повноліття так і взагалі. Вона повністю усвідомлює значення своїх дій, пов`язаних з укладенням шлюбу, готова створити сім`ю з заінтересованою особою: [PERSON] та будувати з ним щасливе сімейне життя у майбутньому. Посилаючись на норми законодаства, просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в заяві та просила задовольнити. Заінтересована особа: представник Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду поступили через канцелярію суду заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечували. Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заяви, просила надати її доньці - заявнику право на укладення шлюбу із заінтересованою особою [PERSON] . Заінтересована особа: [PERSON] , в судовому засіданні просив задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені в заяві. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в м.Чернівці Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8), тобто шлюбного віку відповідно до законодавства України вона досягла. Відповідно до паспорта громадянина України та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, заявник [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.5-6). Крім того, судом встановлено, що заявник познайомилася з заінтересованою особою [PERSON] , [INFO] , з яким у неї склалися теплі дружні стосунки, хоче створити з ним сім`ю, вести спільний побут і самостійно вирішувати питання, пов`язані з планами на спільне майбутнє. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У відповідності до вимог ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Частиною третьою ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. З пояснень заявниці [PERSON] викладених у заяві вбачається, що остання має намір зареєструвати шлюб з заінтересованою особою [PERSON] , [INFO] до досягнення шлюбного віку та таке її бажання ґрунтується на почуттях любові. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні, при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи пояснення заявниці викладені у заяві, яка бажає укласти шлюб з заінтересованою особою [PERSON] , позицію її матері, яка не заперечує проти бажання своєї доньки, суд вважає, що заявниці [PERSON] слід надати право на шлюб, при цьому за наслідками розгляду справи не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Передбачено ст.293 ч.3 ЦПК України, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved