Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] в якому просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його матері [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. При цьому право власності за матір'ю на будинок в БТІ зареєстровано не було. 29.01.1987 року [PERSON] склала на користь свого сина [PERSON] заповіт, яким все своє майно заповіла останньому. Звернувшись після смерті матері у строк до держнотконтори для оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] було отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1991 га. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок було відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на таке майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. На теперішній час право власності на даний будинок не встановлено. У зв'язку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися надавши через канцелярію суду заяву в якій вони позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, розгляд справи провести за їх відсутності. Від відповідача - Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, надійшла заява в якій вони проти задоволення позовних вимог не заперечували, просили провадити розгляд справи за відсутності їх представника, рішення по справі відносять на розсуд суду. Від третьої особи - Відділу державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, надійшла заява в якій вони просять розгляд справи провадити без участі їх представника. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до положень Закону «Про сільські Ради народних депутатів трудящих УРСР» від 02 липня 1968 року (ВВС УРСР,1968, №28 ст. 177) кожна сільська Рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської Ради. У заглавній частині особового рахунку записується прізвище, ім'я, по батькові голови родини, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, та він є власником будинку. При цьому виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. З наданої суду довідки КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» № 107 від 12.07.2016 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], числиться за [PERSON](нині померлою) згідно довідки Гур'єво-Козачанської сільської ради від 15.06.2016 року №02-16/109 (погосподарська книга №1, особовий рахунок №88). На теперішній час право власності на даний будинок не встановлено (а.с.28). В ході інвентаризації, проведеної КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району», встановлено, що домоволодіння [ADDRESS], складається з житлового будинку "А-1", веранди " а", тамбуру «а1» ганку " а2" з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», погріб «В», сараї «Г», «Д», вбиральня «Е» огорожа №1-2, колодязь №3 , що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок від 11.07.2016 року (інвентаризаційна справа № 163) (а.с.11-13). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володіла житловим будинком № 19 з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на праві власності, що підтверджується записом у погосподарській книзі. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Гур'їво Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області вбачається, що [INFO] року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) [INFO] року у віці 81 рік померла [PERSON], про що 26.11.2004 року Гур'єво-Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області складено відповідний актовий запис №8 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Статті 1217, 1218, 1233 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України встановлює умови прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який протягом 6 місячного строку подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 29.01.1987 року [PERSON] складено та посвідчено секретарем Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON] заповіт за №395, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося [PERSON] заповідала своєму сину - [PERSON], та заповіт не змінено та не скасовано (а.с.7). 08.12.2010 року [PERSON] отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1991 га в межах згідно з планом, що розташована на території Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Свідоцтво зареєстровано у реєстрі за №3520 (а.с.8,35, 43,44). 06.12.2016 року, постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку в.о. завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. № 2455/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], з мотивів відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. (а.с.27). На ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 14.12.2016 року Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області повідомлено, що згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час, знайдена спадкова справа №185/2010, що була заведена Золочівською держнотконторою Харківської області після померлої [INFO] року [PERSON], згідно з матеріалів вказаної справи 24.05.2005 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON]. Його заяву було прийнят, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2005 рік за №355 та заведено спадкову справу №185/2010. 08.12.2010 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON]. Його заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2010 рік за №919 та долучено до спадкової справи. 08.12.2010 року Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3520 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на ім'я сина померлої [PERSON], який мешкає: [ADDRESS]. 08.12.2010 року Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3522 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я сина померлої [PERSON] який мешкає: [ADDRESS]. Згідно матеріалів вказаної спадкової справи, наявний заповіт [PERSON], посвідчений [PERSON] секретарем виконавчого комітету Гур'єво Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області від 29 січня 1987 року, за реєстровим №2. Більше заяв про прийняття чи відмову від спадщини, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, заповітів, №№ [NUMBER], [NUMBER] (а.с.34, 35, 36). За таких обставин суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], є таким, що прийняв спадщину, але в зв'язку з відсутністю належним чином посвідченого права власності на житловий будинок за спадкодавицею позивач не мав іншої можливості оформити свої спадкові права та захистити права власника. На підставі викладеного,

Outcome: approved