Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], про виселення. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №MKМОGA0000000014 від 07 травня 2008 року [PERSON] було надано кредит у виді кредитної лінії в розмірі 44215,73 Євро терміном до 07 травня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором згідно договору іпотеки від 07 травня 2008 року було передано в іпотеку банку належне відповідачам [PERSON] та [PERSON] нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 144,90 кв.м., житловою площею 75,90 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Оскільки в порушення укладених умов кредитного договору №MKМОGA0000000014 від 07 травня 2008 року [PERSON] ухилялася від взятих на себе зобов'язань, не погашала кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитними коштами, ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2009 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 144,90 кв.м., житловою площею 75,90 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "Приват Банк". За таких обставин, представник позивача вважає, що всі мешканці будинку в [ADDRESS], підлягають виселенню. Просить суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та проживають в будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі та проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримав, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися повторно, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № MKМОGA0000000014 від 07 травня 2008 року [PERSON] було надано кредит в розмірі 44215,73 Євро терміном до 07 травня 2018 року. В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором згідно договору іпотеки від 07 травня 2008 року було передано в іпотеку банку належне відповідачам [PERSON] та [PERSON] нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 144,90 кв.м., житловою площею 75,90 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Оскільки в порушення укладених умов кредитного договору №MKМОGA0000000014 від 07 травня 2008 року [PERSON] ухилялася від взятих на себе зобов'язань, не погашала кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитними коштами, ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2009 року, яке набуло законної сили 19 червня 2009 року, було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 144,90 кв.м., житловою площею 75,90 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом. У відповідності до статті 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Іпотекодержатель має пріоритет у задоволенні вимог. Згідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Порядок передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та його право на продажу предмета іпотеки передбачені ст.ст. 37, 38 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають в ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до письмової вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" від 30 травня 2014 року позивач повідомив відповідачів [PERSON] та [PERSON] про необхідність добровільно звільнити нерухоме майно, на яке звернуто стягнення, а саме - житловий будинок загальною площею 144,90 кв.м., житловою площею 75,90 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], і дана вимога згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана ними 13 червня 2014 року. Враховуючи наведене та той факт, що на даний час рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 червня 2009 року, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок в [ADDRESS], в якому зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], набуло законної сили, останні після отримання з банку письмової вимоги про добровільне звільнення іпотечного майна його не звільнили, суд вважає, що позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] та [PERSON] - про виселення слід задовольнити частково та виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку, який є предметом іпотеки та знаходиться за адресою [ADDRESS], а в решті позову слід відмовити. Доводи представника позивача щодо необхідності виселення інших осіб з житлового будинку, який є предметом іпотеки та знаходиться за адресою [ADDRESS], суд вважає безпідставними, оскільки ним в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено, які саме особи зареєстровані та проживають у вказаному будинку, та не пред'явлено позовні вимоги до них. Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial