Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів - Державної виконавчої служби України, Публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк", третя особа: [PERSON] про виключення майна з акта опису та зняття арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що наприкінці вересня 2013 року він дізнався про те, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження № 30578671 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Вероніка ЛТД» на користь ПАТ «СЕБ Банк» 12 115 028,40 грн. заборгованості за кредитом. 07.08.2012 року старшим виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречух О.Я. складено акт опису та арешту майна № АА 045935 зокрема: земельної ділянки площею 0,2000 га (кадастровий № 3221484001:02:014:0060), яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки площею 0,6000 (кадастровий № 3221484001:02:014:0058) ), яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та інше майно. Прилюдні торги були призначені на 04.10.2013 року. Вважає, що державним виконавцем було допущено помилку при описі майна та визначенні його об'єму та виставлено на продаж майно, яке не належить [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 0,2000 га (кадастровий № 3221484001:02:014:0060), яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 0,6000 (кадастровий № 3221484001:02:014:0058) ), яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства оскільки вони були придбані ним 09.03.2010 року на підставі договорів купівлі-продажу, тобто державним виконавцем було накладено арешт на майно [PERSON], тому просить виключити з опису та звільнити з під арешту вищезазначені земельні ділянки. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] та представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. В судове засідання 25.11.2014 року представник відповідача Державної виконавчої служби України не з'явилась, надіславши до суду заяву про слухання справи за відсутності представника, при винесенні рішення поклалась на думку суду. Представник ПАТ «Фідобанк» (згідно статуту змінено назву з ПАТ «СЕБ Банк) в судове засідання не з'явилась, надіславши до суду заяву про неможливість участі в судовому засіданні, оскільки приймає участь в судовому засіданні по справі № 761/27459/14-ц у Шевченківському районному суді м. Києва, проте судом причини неявки представника ПАТ «Фідобанк» визнані неповажними, оскільки представником ПАТ «Фідобанк» вже заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи з підстав розгляду справи іншим судом та суду не надано доказів що саме представник ПАТ «Фідобанк» Журавель Л.В. повинна була приймати участь в засіданні у Шевченківському районному суді м. Києва. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Маєвською Д.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 2/677/2011 від 15.07.2011 року, про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Вероніка ЛТД» на користь ПАТ «СЕБ Банк» 12 115 028,40 грн. заборгованості за несплаченою частиною кредиту. (а.с. 28) 07.08.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречухою О.Я. складено Акт опису й арешту майна, яким описано та накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] Київської області, що розташований на земельній ділянці, площею 0,85 га земельну ділянку (а.с.29-31). Відповідно до листа Приватного підприємства "Нива-В.Ш" від 16.09.2013 року № 1433/13 повторні прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: Лот № 2 житловий будинок (літ А) загальною площею 284,8 кв.м , що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,8500 га (земельна ділянка площею 0,2000 га ( 3221484001:02:014:0060), земельна ділянка площею 0,0500 (3221484001:02:014:0057), земельна ділянка площею 0,6000 (3221484001:02:014:0058) призначені на 04 жовтня 2013 року (а.с. 8) Згідно листа відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № Ч-11882/5-9 від 26.12.2013 року «Щодо надання відповіді»у провадженні відділу перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 2-677/2011 про стягнення заборгованості у розмірі 20 900 633, 92 грн.; в ході примусового вищезазначеного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт майна та оголошено заборону на відчуження земельних ділянок кадастровий номер 3221484001:02:014:0058 та кадастровий номер 3221484001:02:014:0060, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], Васильківського району Київської області (а.с. 14). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 09.03.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 540 земельна ділянка площею 0,2000 га, місце розташування: Київська область, Васильківський район,[ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3221484001:02:014:0060 належить [PERSON] (а.с.10). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 09.03.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 536 земельна ділянка площею 0,6000 га, місце розташування: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3221484001:02:014:0058 належить [PERSON] (а.с. 12). Протокольною ухвалою від 05.11.2014 року за погодженням представника позивача Публічне акціонерне товариство "СЕБ Банк" замінено на Публічне акціонерне товариство "Фідобанк. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року № 6 за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядають вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Із наведенного законодавства випливає, що право на виключення майна з акта опису та звільнення його з-під арешту належить власнику. У Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначається, що вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Статтею 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу,ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 135 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Як встановлено судом, на виконання зазначених вимог Закону, за позивачем було зареєстровано перехід права власності на земельну ділянку. Факт реєстрації земельної ділянки площею площею 0,2000 га, місце розташування: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 3221484001:02:014:0060 підтверджується відповідною відміткою нотаріуса та реєстраційним штампом управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області від 19.03.2010р. про реєстрацію в Поземельній книзі переходу права власності на земельну ділянку за реєстровим № 941020140060002 на Державному акті про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 389899/88066, копія якого міститься в матеріалах справи.(а.с. 11). Факт реєстрації земельної ділянки площею площею 0,6000 га, місце розташування: Київська область, Васильківський район, [ADDRESS], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3221484001:02:014:0058 підтверджується відповідною відміткою нотаріуса та реєстраційним штампом управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області від 19.03.2010р. про реєстрацію в Поземельній книзі переходу права власності на земельну ділянку за реєстровим № 941020140058002 на Державному акті про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 389901/88068, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с.9). Такий порядок реєстрації повністю відповідав вимогам чинного законодавство, яке було чинним до 01.01.2013 р., оскільки право власності на земельну ділянку реєструвалося державними органами земельних ресурсів із присвоєнням ділянці кадастрового номеру та видачею Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку (Порядок ведення Поземельної книги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009р. №1021 втратив чинність після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - з 01.01.2013р.) В жовтні 2013 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту зі спірних земельних ділянок. На що Державна виконавча служба України вимоги викладені в ній не виконало, та запропонувала в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Позивача щодо зняття арешту з належного йому на праві власності нерухомого майна, та як його право власності на нього підтверджено правовстановлюючими документами. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved