Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

В жовтні 2017 року комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги збору, вивезення та утилізації твердих побутових відходів. В обґрунтування позову зазначено, що позивача було визнано виконавцем послуг з збору, вивезення та утилізації твердих побутових відходів населенню м. Ізюма, Харківської області. На [PERSON] був відкритий особовий рахунок № 006331 та надавались послуги з вивезення твердих побутових відходів на підставі вказаного особового рахунку. Оскільки [PERSON] не сплачує послуги з збору, вивезення та утилізації твердих побутових відходів просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася станом на липень 2017 року в сумі 1126,05 гривень та судовий збір в сумі 1600,00 грн. Представник позивача, [PERSON], надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність, зазначив, що на момент звернення позивача з позовом до суду договору з вивезення побутових відходів не існувало, позивач не надав актів виконаних робіт на підтвердження того, що їм надавались послуги, розрахунок заборгованості про нарахування вартості послуг за період з 01.08.2014 року по 31.07.2017 року, а також відкриття особового рахунку не можуть бути прийняті судом як доказ надання послуг, оскільки цей розрахунок не підтверджує надання послуг та їх отримання. Відповідач вважає, що позивачем не доведено факт надання йому послуг, до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що рішеннями Ізюмської міської ради № 0225 від 31.03.2016 року, № 0225 від 31.03.2016 року, № 1230 від 03.10.2017 року позивача визначено виконавцем послуг з збору, вивезення та утилізації твердих побутових відходів, рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської № 0671 від 29.12.2014 року затверджені як перелік послуг та і їх вартість ( а.с.6,7,73,74). Статтями 20,21 Закону України « Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- ІV визначені обовязки споживача та виконавця житлово комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавства та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно із частиною 3 статті 31 Закону України « Про житлово комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житлово комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Обовязок власника або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходівпередбачено пунктом 3 Правил надання послуг вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10.12.2008 року. Із розрахунку заборгованості за період з серпня 2014 року по липень 2017 року вбачається, що борг відповідача перед позивачем становить 1126,05 грн ( а.с.4). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Із повідомлень про оплату за вивіз сміття вбачається, що відповідачем в жовтні 2014 року вносилась оплата в сумі 200,0 грн, в листопаді 2014 року в сумі -136,48 грн., в грудні 2014 року -18,72 грн.; в вересні 2015 року відповідач за платив за вивіз сміття 165,71 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно рішень Ізюмської міської ради Харківської області №0225 від 31.03.2016р., №1230 від 03.10.2017р. єдиним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів (збір, вивіз, утилізація твердих побутових відходів) на території міста Ізюм визначено КП "Благоустрій міста Ізюма". Відповідачем не надано суду доказів невідповідності якості наданих позивачем послуг в розумінні Закону України « Про житлово комунальні послуги». При таких даних позовні вимоги комунального підприємства « Благоустрій міста Ізюма» підлягають задоволенню.

Outcome: approved