Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

09 липня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із указаним позовом. В обґрунтування своїх вимог з урахуванням останньої уточненої заяви від 20.06.2014 року зазначив, що він 30.08.2007 року купив у відповідача [PERSON] автомобіль марки VOLKSWAGEN Caddy, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1999 року випуску. Позивач пояснив, що оскільки сума державного мита, яку необхідно було сплатити за оформлення договору купівлі-продажу була завелика він разом із продавцем вирішили оформити правочин у формі довіреності. Автомобіль був переданий позивачу та перебував у його повному володінні, користуванні та розпорядженні, проте останній не зареєстрував автомобіль на своє ім'я. Позивач також вказує, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2013 року його було визнано власником вищезазначеного автомобіля. Позивач посилається на те, що 03 жовтня 2012 року в с.Комсомольське Козятинського району Вінницької області інспектором роти ДПС УДАІ м. Вінниця Василенко О.II. було здійснено огляд та затримання автомобіль. При цьому в акті за №24 зазначено, що підставою для проведення таких дій є постанова ВДВС Богунського РУЮ про розшук та арешт майна боржника [PERSON] До початку розгляду справи по суті з листа УДАІ УМВС України в Житомирській області за №6/4995 від 05.12.2013 року, наданого на запит суду, було встановлено, що даний автомобіль із 30.11.2013 року зареєстрований за відповідачем [PERSON] на підставі заяви № 12376065 від 12.01.2013р., акту опису та арешту майна, доручення від 11.01.2013р., які містяться в матеріалах цивільної справи. Посилаючись на положення ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 387 ЦК України та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. № 1388 позивач просив суд зняти арешт з автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1999 року випуску, належний па праві власності [PERSON], визнати рішення УДАІ УМВС України в Житомирській області щодо зняття з реєстраційного обліку даного автомобіля VOLKSWAGEN Caddy та його реєстрацію за [PERSON] незаконним та скасувати, зобов'язати УДАІ УМВС України в Житомирській області скасувати в Єдиному державному реєстрі Державтоінспекції запис про реєстрацію автомобіля VOLKSWAGEN Caddy за [PERSON] та витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіль VOLKSWAGEN Caddy, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1999 року випуску та передати [PERSON] належний автомобіль на праві приватної власності. В судовому засіданні позивач разом із представником позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та просили їх задовольнити. Представник Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції з'являвся в судове засідання виключно до початку розгляду судом справи по суті та на той момент коли мав процесуальний статус відповідача. Отже позицію щодо позовних вимог не висловлював. Інші сторони, треті особи, їх представники в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду спору повідомлялись належними чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2013 року у справі №2-3992/12 визнано договір довіреності автомобіля VOLKSWAGEN Cаddу, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1999 року випуску, укладений між [PERSON] та [PERSON] 30.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №32107, недійсним в зв'язку з тим, що він є удаваним та застосовано до нього правила укладання договору купівлі - продажу. Зазначене рішення набрало законної сили, а відтак в силу положень ст. 61 ЦПК України було встановлено, що 30.09.2007 року позивач придбав у відповідача [PERSON] автомобіль VOLKSWAGEN Cаddу, д.н.з. [NUMBER] (а.с.4). Судом також встановлено, що постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ Білокінь Т.Ф. від 20.01.2012 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3207 від 30.12.2011 року, виданого Богунським райсудом м. Житомира було накладено арешт на все рухоме майно відповідача [PERSON], а отже й на вказаний автомобіль марки VOLKSWAGEN Cаddу, д.н.з. [NUMBER], та заборонено [PERSON] здійснювати відчуження даного майна (а.с.24). Тим же державним виконавцем 15.05.2012 року було винесено постанову про розшук автомобіля VOLKSWAGEN Cаddу, д.н.з. [NUMBER], 1999 року випуску, що належить [PERSON] (а.с.23). Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №244 від 03.10.2012 року зазначений автомобіль, яким керував позивач [PERSON], було затримано на виконання зазначеної вище постанови про розшук майна [PERSON] в с.Комсомольське Козятинського району Вінницької області інспектором роти ДПС УДАІ м. Вінниця Василенком О.П. та доставлено для зберігання на спецмайданчик/стоянку в с. Комсомольське «С.П. Гавань 2» (а.с.25). З відповіді УДАІ УМВС України в Житомирській області від 05.12.2013 року № 6/4995 вбачається, що автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 1999 р.в., кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], був зареєстрований за гр. [PERSON], [INFO], прож.: [ADDRESS], натомість 15.01.2013 року знятий з обліку. З 30.11.2013 року по теперішній час вищевказаний транспортний засіб з н/з [NUMBER] зареєстрований за гр. [PERSON], [INFO], прож.: [ADDRESS] (а.с. 68, 151). Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до вимог п.3 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти і правочин з приводу спірного автомобіля. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, що діяла станом на 30.08.2007 року) встановлено обов'язкову державну реєстрацію транспортних засобів, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції МВС України. Власники транспортних засобів зобов'язані зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після їх придбання, одержання або виникнення обставин, що потребують внесення змін у реєстраційні документи. Такі самі вимоги містились і в п. 7 постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (в редакції станом на 30.08.2007 року) згідно з якими власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, а також без номерного знака "Транзит" забороняється. Таким чином, з огляду на вищезазначені норми випливає, що договір купівлі-продажу автомобіля підлягає державній реєстрації в органах ДАІ і є вчиненим з моменту такої реєстрації, а фактичне виконання умов договору не є підтвердженням переходу права власності на автомобіль. В той же час позивач не довів допустимими і належними доказами законні підстави набуття ним права власності на спірний автомобіль у зв'язку із відсутністю державної реєстрації переходу права власності на даний автомобіль, яка є обов'язковою. Посилання на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2013 року позивача було визнано власником вищезазначеного автомобіля VOLKSWAGEN Caddy спростовується як нормами законодавства України так і змістом самого рішення. З огляду на те, що позивачем не доведено факту набуття ним права власності на спірний автомобіль у встановленому законодавством України порядку суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу [PERSON] у задоволенні його позовних вимог в частині витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1999 року випуску (на час розгляду справи) та передачі його [PERSON], а також в частині зняття арешту з указаного автомобіля за безпідставністю оскільки з такими вимогами згідно норм законодавства України має право звертатись виключно власник майна, що підтверджується змістом ст. 387 ЦК України, так і Листом Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України». В цьому листі, зокрема, Верховний Суд України роз'яснив, що застосовуючи передбачений п. 1 ст. 2, ст. 16 ЦК спосіб захисту цивільного права чи інтересу у справах за позовом про зняття арешту з майна деякі суди не враховують положень ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" і роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (зі змінами), що ці вимоги мають ґрунтуватися на праві власності або володіння, і тому задовольняють їх без визнання права власності на спірне майно або за позовами не власників або володільців (кредиторів, що не є заставодержателями, в інших зобов'язаннях). У таких випадках повинні застосовуватись інші відповідні способи судового захисту (наприклад, оскарження постанови державного виконавця про арешт майна згідно зі ст. 383 ЦПК, припинення дії, яка порушує право, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК). В силу положень ст. 15 ЦПК України та ст. 17 КАС України суд відмовляє також і в задоволенні вимог щодо визнання рішення УДАІ УМВС України в Житомирській області щодо зняття з реєстраційного обліку автомобіля VOLKSWAGEN Caddy та його реєстрації за [PERSON] незаконним та скасування, зобов'язання УДАІ УМВС України в Житомирській області скасувати в Єдиному державному реєстрі Державтоінспекції запис про реєстрацію автомобіля VOLKSWAGEN Caddy за [PERSON] - оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed