Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив поновити його на посаді директора Державного підприємства «Володимирське», вважаючи дострокове розірвання трудового контракту незаконним та таким, що не відповідає вимогам закону та проведеним з порушенням процедури звільнення. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив скасувати наказ №349-п від 02.07.2016 року «Про розірвання контракту №507 від 19.02.2004 року з керівником ДП «Володимирське» та звільнення [PERSON]В.», а також наказ № 360-п від 12.07.2016 року «Про внесення змін до наказу РВ ФДМУ від 02.07.2016 року №349-п» та поновити на посаді директора ДП «Володимирське» з 13.09.2016 року. Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що позивач був звільнений у відповідності до чинного законодавства, допустив порушення умов трудового контракту, ці порушення підтверджені актом перевірки. При цьому, представник звернув увагу суду на те, що актом перевірки встановлено не відповідність контракту вимогам закону, однак від перезаключення контракту [PERSON] відмовився. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що дійсно на підприємстві проводилась перевірка, яка встановила недоліки, остаточний розрахунок проведений з [PERSON] після виходу з лікарняного, та вирішенні даного спору покладалась на розсуд суду. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності позивача. Обставинисправи, встановлені судом. Згідно наказу від 17.12.2003 року №46 «Про реорганізацію державного підприємства радгоспу «Гвардія Ілліча» на базі державного майна структурного підрозділу Володимрської філії державного підприємства радгоспу «Гвардія Ілліча» створено державне підприємство «Володимирське» та призначено його директором [PERSON] з наступним після державної реєстрації підприємства укладенням з ним контракту. 14.01.2004 року проведено державну реєстрацію ДП «Володимирське» 19.02.2004 року між Державним департаментом продовольства Міністерства аграрної політики України (далі Органом управління майном) в особі Голови Державного департаменту продовольства [PERSON], за погодженням з Головою Казанківської райдержадміністрації [PERSON], та [PERSON], далі Керівником, укладено контракт №507 строком з 19.02.2004 року до 19.02.2007 року, згідно якого Керівник зобовязується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобовязується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Додатковою угодою №2 від 19.09.2006 року до контракту від 19.02.2004 року №507 з керівником державного підприємства «Володимирське» внесено зміни, згідно яких: 1) за цим Контрактом Керівник зобовязується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобовязується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника; Керівник вживає заходи щодо дотримання вимог регіонального відділення ФДМУ по Миколаївській області відносно умов приватизації, а саме виконує накази та розпорядження, обовязкові для адміністрації обєкта приватизації, що повязані з інвентаризацією майна, розробкою плану приватизації та установчих документів. Пунктом 6 Додаткової угоди №2 від 19.09.2006 року передбачено, що цей Контракт діє з 19.02.2004 року до моменту виходу наказу РВ ФДМУ по Миколаївській області про перетворення державного підприємства «Володимирське» у відкрите акціонерне товариство, яке буде його правонаступником. На даний час такого наказу не видавалось. 08.04.2016 року головним спеціалістом відділу оцінки майна на імя заступника начальника РВ ФДМУ по Миколаївській області направлена доповідна записка про здійснення ДП "Володимирське" у 1 кварталі 2016 року придбання основних засобів на суму 529,2 тис. грн.., при цьому, за погодженням здійснення зазначених витрат до Регіонального відділення підприємство не зверталось та у затвердженому плані не передбачалось, що є порушенням п.1 розділу 1 постанови КМУ від 01.10.2012 року № 899 "Про порядок здійснення витрат субєктами господарювання державного сектору економіки". 08.04.2016 року за вих. №01-35/285 на імя начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області [PERSON] надійшло звернення Народного депутата України [PERSON] про проведення перевірки в частині реалізації сільськогосподарської продукції, оплати праці та умов контракту з керівником підприємства. З метою перевірки фактів, викладених у зверненні Народного депутата України [PERSON] , створено комісію у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], стосовно порушення вимог чинного законодавства на ДП «Володимирське». 15.04.2016 року за вих. №14-02-00746 Регіональним відділенням ФДМУ по Миколаївській області на імя директора ДП «Володимирське» [PERSON] надіслано лист, яким повідомлено, що 26.04.2016 року комісією буде проведена виїзна перевірка фактів, викладених у зверненні народного депутата України. Згідно акту перевірки додержання вимог чинного законодавства на ДП «Володимирське» від 26.04.2016 р. 12.05.2016 року, комісія дійшла таких висновків: 1) в результаті аналізу даних бухгалтерського та складського обліку фактів незаконного продажу підприємством продукції у 2015 році не встановлено; 2) протягом 2015 року відрахування із заробітної плати та нарахування на фонд оплати праці проводяться згідно вимог чинного законодавства, неправомірного застосування податкової соціальної пільги не встановлено; 3) фактів виплати заробітної плати готівкою «в конвертах» без сплати податків не встановлено; 4) не проведення керівництвом ДП «Володимирське» достатньої претензійно-позовної роботи призвело до утворення безнадійної дебіторської заборгованості, чим завдало матеріальної шкоди (збитків) підприємству на суму 366252,00 грн.; 5) умови Контракту №507 з керівником ДП «Володимирське» не відповідають вимогам Постанови КМУ №203 в частині встановлення терміну закінчення дії контракту. Окрім того, згідно зазначеного вище акту комісія пропонує Регіональному відділенню, як органу управління, на підставі зроблених комісією висновків, визначити доцільність розірвання контракту з керівником ДП «Володимирське» [PERSON] та оголошення конкурсу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 року №777 «про проведення конкурсного відбору керівників державних субєктів господарювання» або переукладання контракту з керівником ДП «Володимирське», встановивши граничний термін дії цього контракту, відповідно до вимог Постанови КМУ №203. 21.04.2016 року заступнику начальника РВ ФДМУ по Миколаївській області надана доповідна головного спеціаліста про те, що у порушення вимог п.10 контракту, [PERSON] не прибув до регіонального відділення та не надав пояснень щодо здійснення у 1 кварталі 2016 року непередбачених фінансовим планом капітальних інвестицій та обґрунтувань необхідності внесення змін до фінансового плану на 2016 рік та запропоновано вжити заходи дисциплінарного впливу. Як вбачається із рішення комісії РВ ФДМУ по Миколаївській області з проведення фінансово-економічного аналізу господарської діяльності за підсумками роботи протягом І кварталу 2016 року від 17.05.2016 року №2/2, комісія вирішила: 1. Згідно вимог п.6 Методичних рекомендацій результати фінансово-господарської діяльності ДП "Володимирське" за підсумками роботи протягом 1 кварталу 2016 року відповідають оцінці задовільно ( 8 балів ); 2. фінансовий план на 1 квартал 2016 року підприємством не виконано 3.За результатами роботи протягом 1 кварталу 2016 року умови контракту між РВ ФДМУ по Миколаївській області та директором ДП "Володимирське" [PERSON] виконано не в повному обсязі. 4. Відповідно до підпунктів б) та і) пункту 26 розділу 5 контракту від 19.02.2004 року №507 у звязку з допущенням [PERSON] завдання матеріальної шкоди (збитків) підприємству на суму 366,2 тис. грн. та здійснення непередбачених фінансовим планом на 2016 рік витрат у сумі 529,2 тис грн. рекомендовано Регіональному відділенню ФДМУ по Миколаївській області розірвати контракт з директором ДП «Володимирське» [PERSON] 19.05.2016 року позивачем надано заперечення на «Акт перевірки додержання вимог чинного законодавства на ДП «Володимирське» та «Рішення комісії РВ ФДМУ по Миколаївській області з проведення фінансово-економічного аналізу господарської діяльності за підсумками роботи протягом І кварталу 2016 року» №2/2 від 17.05.2016 року. 24.06.2016 року за вих. №14-11-01200 Регіональним відділенням ФДМУ по Миколаївській області повідомлено [PERSON] про те, що вноситись зміни в акт перевірки та переглядатись оцінка результатів фінансово-господарської діяльності підприємства протягом І кварталу 2016 року не будуть. Дані рішення [PERSON] в установленому законом порядку не оскаржувались. Наказом від 02.07.2016 року №349-п, виданим начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області [PERSON], розірвано з 11.07.2016 року контракт №507 від 19.02.2004 року, укладений між керівником Регіонального відділення ФДМУ по Миколаївські області та керівником ДП «Володимирське» та звільнено [PERSON] з посади директора державного підприємства «Володимирське»; з 11 липня 2016 року, до укладання контракту з керівником ДП «Володимирське» виконання обовязків директора цього підприємства покладено на [PERSON]; [PERSON] та [PERSON] наказано оформити в установленому порядку передавальний акт майна та документації ДП «Володимирське», який у місячний термін подати на затвердження Регіональному відділенню. При цьому, у вказаному наказі зазначено, що контракт розірвано у звязку з грубим порушенням директором державного підприємства «Володимирське» [PERSON] обовязків, передбачених контрактом, що призвело до завдання матеріальної шкоди (збитків) підприємству на суму 366,3 тис грн. При цьому у наказі вказано, що [PERSON] грубо порушені обовязки, передбачені контрактом, яке призвело до завдання матеріальної шкоди ( збитків ) підприємству на суму 366, 3 тис. грн., здійснення непередбачених фінансовим планом на 2016 рік витрат у сумі 529, 2 тис. грн. На підставі викладеного та вимог ст.ст. 36 п.8, 41 п.1 КЗпП України, ЗУ "Про управління обєктами державної власності" від 21.09.2006 р., Постанови КМУ від 19.03.1993 р. № 203 "Про застосування контрактної форми трудового договору із керівниками підприємства, що є у державній власності", п.п. «б», «І» п.26 розділу 5 контракту від 19.02.2004 року № 507, з врахуванням листа Миколаївської обласної державної адміністрації та листа погодження Казанківської районної державної адміністрації, начальником регіонального відділення і постановлений наказ. Згідно наказу від 12.07.2016 року №360-п внесено до наказу РВ ФДМУ по Миколаївській області від 02.07.2016 року №349-п зміни, згідно яких: 1) пункт 1 наказу викладено в наступній редакції: «Розірвати контракт №507 від 19.02.2004 року, укладений між керівником Регіонального відділення ФДМУ по Миколаївській області та керівником ДП «Володимирське» та звільнити [PERSON] з посади директора ДП «Володимирське» з першого дня виходу [PERSON] з лікарняного», 2) пункт 3 наказу після фрази «у місячний термін» доповнено словами «після першого дня виходу [PERSON] з лікарняного». Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового контракту є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. На контрактну форму трудового договору не поширюються положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю , є недійсними. Таким чином, виходячи із особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обовязки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника за додаткові підстави розірвання договору. Згідно з п.8 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору передбачено підстави, зазначені в контракті. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Аналогічні правила застосовуються і до випадків звільнення працівника з підстав передбачених ст. 41 КЗпП України (ч. 3 цієї норми). У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться розяснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у ст. ст. 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, виходячи з нормативного (а не сутнісного) тлумачення п.п. 4, 8 ст. 36, ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у звязку із звільненням працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюється, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-156 цс 12. Контрактом, укладеним з [PERSON] передбачено, що керівник є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обовязків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами. ( п.3). У відповідності до п. 5 Контракту, Керівник підзвітний Органу управління майном в межах, встановлених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Пунктами 6-1 вказаного контракту зазначено, що Керівник забезпечує складання в установленому порядку річного фінансового плану підприємства та подає його на затвердження Органу управління майном, з яким укладено цей контракт. Згідно п. 8 Контракту №507, Керівник, згідно з діючим законодавством несе відповідальність за порушення укладання договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за підприємством та за невжиття заходів щодо погашення заборгованості з орендної плати. За пунктами 9, 10 Контракту, керівник подає Органу управління майном , з яким укладено контракт, звіт про результати виконання показників, передбачених контрактом, за встановленою формою. У разі не виконання передбачених контрактом показників керівник подає Органу управління майном разом зі звітом пояснення щодо причин їх не виконання. При цьому, Орган управління має право вимагати від керівника достроковий звіт про його дії, якщо останній допустив невиконання, чи неналежне виконання своїх обовязків щодо управління підприємством та розпорядження його майном. У відповідності до п. 11 Орган управління майном: інформує про галузеву науково-технічну політику; інформує про державні потреби в продукції підприємства; надає інформацію запит Керівника; звільняє Керівника у разі закінчення контракту, достроково за вимогою Керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту; організовує фінансовий контроль за діяльністю підприємства та затверджує його річний фінансовий план; здійснює контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна; своєчасно вживає заходів до запобігання банкрутству підприємства у разі його неплатоспроможності. Пунктом 22 Контракту передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання обовязків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та цим контрактом. Згідно п. 25, контракт припиняється після закінчення терміну дії контракту, за згодою сторін, до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 26, 27 контракту та з інших підстав, передбачених законом та цим контрактом. Керівник може бути звільненим з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої служби, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства, чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.); у разі невиконання підприємством зобовязань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та інших обовязкових платежів, а також невиконання підприємством зобовязань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати; у разі непогодження з органами, уповноваженими управляти відповідним майном, кошторисів доходів і видатків підприємств, у разі не подання на затвердження Органу управління майном річного фінансового плану підприємства, у разі непогодження з органами кошторисів доходів і видатків підприємства. Статутом ДП «Володимирське», затвердженого Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області №464-п від 13.09.2012 року, передбачено, що ДП «Володимирське» засноване на державній власності та належить до сфери управління регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області; Директор підприємства несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів, додержання трудової, фінансової дисципліни і вимог законодавства. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на підставі господарського відання. Контроль за ефективністю використання, збереження та обліком закріпленого майна здійснює Уповноважений орган управління. ( розділ 4 ). У відповідності до вимог п.5.15 використання фондів здійснюється відповідно до фінансового плану підприємства. За умовами п. 7.4 Статуту, з директором підприємства укладається контракт, у якому зазначаються строк найму, його права, обовязки та відповідальність , умови матеріального забезпечення, звільнення з посади, інші умови найму, пункт 7.5 передбачає, що директор призначається на посаду за результатами конкурсного відбору. Директор самостійно вирішує питання діяльності за винятком тих, які віднесені до компетенції Уповноваженого органу управління. ( п. 7.6). При цьому директор несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів, додержання фінансової дисципліни і вимог законодавства. ( п. 7.8 ). Розділом 9 Статуту передбачено, що основним показником фінансових результатів господарської діяльності Підприємства є прибуток. Розподіл прибутку Підприємства здійснюється відповідно до затвердженого фінансового плану Підприємства з урахуванням вимог Господарського кодексу України та інших законів України. У фінансовому плані Підприємства затверджуються суми коштів, які спрямовуються державі як власнику і зараховуються до державного бюджету. Складення, затвердження і контроль за виконанням фінансового плану Підприємства здійснюється в установленому Законом порядку. Аудит фінансової діяльності Підприємства здійснюється згідно із законодавством. П.9.5 передбачає, що складання, затвердження та контроль за виконанням фінансового плану підприємства здійснюється в установленому законом порядку. Повноваження підприємств та організацій, на які поширюються норми Господарського кодексу України та Цивільного, закріплюються в статуті, прийнятому відповідно до закону і реалізуються керівником в межах повноважень. Порядок витрат на капітальні інвестиції передбачений постановою КМУ від 03.10.2012 року №\~899 "Про порядок здійснення витрат субєктами господарювання державного сектора економіки у разі не затвердження ( непогодження ) річних фінансових планів у встановленому порядку". За пунктом 1 даного порядку, субєкти господарювання державного сектору економіки у разі незатвердження ( непогодження ) річних фінансових планів у встановленому порядку можуть лише здійснювати витрати, які повязані з виробництвом та реалізації продукції, та при цьому заборонено здійснювати витрати на капітальні інвестиції, та не передбачає цих витрат без відповідного затвердження фінансовим планом. Пунктом 2, вказаної постанови внесені зміни до типової форми контракту з керівником підприємства, що є у державній формі власності, згідно до яких відповідальність керівника доповнена здійсненням підприємством витрат у разі не затвердження ( непогодження ) річного фінансового плану в установленому законом порядку, порушення порядку здійснення витрат суб*єктами господарювання державного сектору економіки у разі непогодження річних фінансових планів у встановленому порядку, визначеному даною постановою. Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №205 від 02.03.2015 року « Про затвердження Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану субєкта господарювання державного сектору економіки», цей Порядок визначає процедуру складання, затвердження (погодження) та контролю виконання фінансового плану державного комерційного та казенного підприємства, а також господарського товариства. Пунктами 8, 9, 10 Наказу передбачено, що зміни до затвердженого фінансового плану підприємства можуть уноситись один раз на рік, у якому затверджувався такий фінансовий план, та не більше двох разів протягом планового року.Органи управління/відповідальні органи управління після прийняття рішення щодо внесення змін до фінансового плану підприємства подають зведені показники фінансових планів. Контроль за своєчасним складанням фінансових планів підприємств та виконанням показників затверджених фінансових планів підприємств здійснюють органи управління/відповідальні органи управління. За Рекомендаціями щодо складання фінансового плану підприємства та звіту про його виконання, підготовки пояснювальних записок до них, у разі не затвердження ( непогодження ) фінансового плану в установленому порядку субєктам господарювання державного сектору економіки необхідно додержуватися обмежень, установлених постановою КМУ від 03.10.2012 року № 899 "Про порядок здійснення витрат субєктами господарювання державного сектору економіки у разі не затвердження (непогодження ) річних фінансових планів у встановленому порядку". Однак, здійснені витрати фінансовим планом не затверджені, та зміни до нього не погоджені. У відповідності до п.7 Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану субєкта господарювання державного сектору економіки « , затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.03.2015 року № 205, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 року за № 300/26745, фінансова звітність повинна містити у собі інформацію про наявність у судах справ майнового характеру, стороною у яких є підприємство , стан розгляду справи, інформацію про наявність чи відсутність виконавчих проваджень або інших виконавчих документів, сума яких підлягає сплаті, наслідки яких матимуть вплив на фінансовий стан підприємства. За п. 4.15, розділом 6 Статуту підприємства, збитки, завдані підприємству в результаті порушення його майнових прав громадянами, юридичними особами і державними органами, відшкодовуються підприємству відповідно до закону. За виконання функцій підприємства відповідає його керівник у відповідності до контракту та розділу 7 Статуту. Отже, посилання позивача на відсутність у нього такого обовязку є безпідставними. У відповідності до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси виключно у спосіб, визначений Законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ст. 10 ч.3 ЦПК України). Виходячи із вимог ст.ст.212-215 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення суду, яке постановлено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин, чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси,за захистом яких особа звернулась,а якщо були то ким. Предмет доказування складається із встановлення обставин щодо порушення прав позивача, які підтверджують право позивача і є підставою для позову, які свідчать про порушення прав відповідача конкретним субєктом- відповідачем, встановлюють розмір завданої шкоди. Виходячи зі змісту ст. 58 ЦПК України, доказ повинен підтверджувати певну юридичну обставину та збігатися з відповідною обставиною в законодавчій нормі, на яку посилається позивач. За приписами ст. 59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За такого, доказ несе в собі інформацію про обставини справи, з існуванням якої особа повязує виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків, а засіб доказування - сукупність окремих доказів , які за ЦПК допустимі для доказування в конкретній справі. До змісту реалізації диспозиції норми матеріального права входять : встановлення судом юридичних правових актів як умов наявності правовідносин, визначення обєктивної істини юридичних фактів , правильна правова оцінка фактичних обставин. За такого, судом встановлено, що ні Статутом підприємства, ні законом, не передбачено право керівника підприємства одноособово вирішувати питання про здійснення витрат основних засобів без погодження регіонального відділення, а тому суд дійшов висновку про правильне застосування відповідачем вимог ст.ст.36 п.8 , 41 п.1 КЗпП України щодо дострокового розірвання трудового контракту. Згідно зі ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення , та не пізніше шести місяців із дня вчинення проступку.Виявлення проступку означає не тільки виявлення його факту, але і дії або бездіяльності у вигляді проступку, а також встановлення характеру порушення, причинного звязку між діями та наслідками та вини у цьому працівника. Оскільки порушення мали місце у 1 кварталі 2016 року. виявлення мало місце у квітні-травні 2016 року, пояснення надані у травні 2016 року, та накази видані відповідно 02 та 12 липня 2016 року, то посилання позивача на пропуск строку притягнення до дисциплінарної відповідальності безпідставні. Оскільки законом заборонено здійснення відповідних витрат без погодження у встановленому порядку, то суд вважає, що це і є грубим порушенням умов контракту. Судом також не встановлено порушення вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України, з врахуванням вище викладеного, зворотнього позивач не довів. Окрім того, підставою для видачі наказу про дострокове розірвання трудового контракту та звільнення передували: акт перевірки, рішення комісії РВ ФДМУ по Миколаївській області з проведення фінансово-економічного аналізу господарської діяльності ДП "Володимирське" за підсумками роботи 1 кварталу 2016 року, прийняте в межах його компетенції. Дане рішення у відповідності до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України є таким, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та позивачем не оскаржувалось, Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Вказане вище свідчить, що порушення трудових прав позивача з боку відповідача не було, а за такого, позов задоволенню не підлягає. В силу ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судовиз витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. За такого, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed