Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу та перебуває в договірних відносинах з позивачем по наданню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] та на абонента відкрито особистий рахунок [NUMBER] для здійснення оплати. Відповідач зобов'язання щодо своєчасної сплати за надані позивачем послуги газопостачання належним чином не виконує, станом на 01.08.2015 року має заборгованість, тому ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за спожитий природний газ в сумі 980,29 гривень, суму інфляційних нарахувань - 732,40 гривень, 3% річних - 88,51 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що заборгованість позивач розрахував з вересня 2004 року. Тимчасові мешканці в гуртожитку напряму повинні сплачувати послуги з газопостачання, договору з гуртожитком по газопостачанню у позивача немає. Відповідач хоч і виписалася з гуртожитку, але повинна сплачувати послуги відповідно до відкритого на неї абонентського особистого рахунку. Просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона дійсно була зареєстрована в гуртожитку Полтавського авто агрегатного заводу за адресою: [ADDRESS], проживала там з 23.11.1999 року, але з 2004 року вона там не живе, а 30.11.2004 року вона виписалася з цієї кімнати, та зареєструвалася разом із сім'єю у придбаній у власність квартирі за адресою: [ADDRESS], користуються з чоловіком газом та сплачують за ці послуги з 2004 року. Вона говорила працівникам позивача про зміну свого місця проживання, їм про це давно відомо. Вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з користувача квартирою за адресою: [ADDRESS]. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Полтавській області вбачається, що відповідач не значиться зареєстрованою в даній квартирі (а.с.13). Факт того, що [PERSON] з 30.11.2004 року не проживає в квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою ПАТ «Полтавський авто агрегатний завод» (а.с.33) та записами в паспорті громадянина України (а.с.29-30), згідно яких відповідач 30.11.2004 року була знята з реєстрації у вказаній квартирі та зареєстрована з 17.12.2004 року за іншою адресою: [ADDRESS], де і проживає до теперішнього часу. В п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. п. 11, 17 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ; розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 29 вищевказаних Правил споживач зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. В п. 1 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року встановлено, що виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. Згідно пояснень представника позивача та наданої картки абонента [PERSON] (а.с.31-32) плата за послуги з газопостачання в період з вересня 2004 року по червень 2015 року нараховувалась, виходячи з кількості споживачів - на 1 особу. Плату [PERSON] взагалі не вносила. Поряд з цим, судом достовірно встановлено, що відповідач в квартирі не жила у вказаний позивачем розрахунковий період, та позивач не надав даних про реєстрацію в цій квартирі інших осіб. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 58-60, 61 ЦПК України обов'язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У порушення наведених норм процесуального закону, позивач не надав до суду переконливих доказів в обґрунтування своїх доводів щодо стягнення заборгованості за спожитий газ з [PERSON], фактично не зробив розрахунків заборгованості, заявивши, що відповідач заборгувала з вересня 2004 року. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За таких обставин, суд, встановив, що [PERSON] не проживаючи за адресою: [ADDRESS], не була споживачем послуг послуг з газопостачання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» у вказаний вище період, та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Наполягаючи на обґрунтованості позовних вимог, представник позивача вказував на те, що відповідач в порушення вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання не повідомила ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про те, що змінила місце проживання, у зв'язку з чим газопостачання не було припинено, а відповідно, продовжувалось нарахування плати за ці послуги. В п. 28 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 в редакції постанови № 644 від 08.06.2001 року встановлено, що споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 7 днів до дня звільнення приміщення або остаточного припинення газопостачання письмово повідомити газопостачальника та газотранспортну організацію про розірвання договору та розрахуватися за надані послуги з газопостачання. Твердження відповідача щодо повідомлення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про переїзд для проживання на іншу адресу представником позивача не було спростовано, а про їх обґрунтованість свідчать надані суду: ухвала про скасування судового наказу, ксерокопія паспорту. Слід також зазначити, що суд позбавлений можливості вирішити самостійно питання витребування даних про реєстрацію осіб за адресою: за адресою: [ADDRESS], залучення інших осіб в якості співвідповідачів, третіх осіб по справі відповідно до ст.ст.33, 34,60,137 ЦПК України. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача [PERSON] боргу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed