Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В червні 2015 року позивач міське комунальне підприємство (скорочено МКП) "Чернівцітеплокомуненерго" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення. Посилався на те, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачкою до 01 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини по централізованому опаленню її квартири площею 53,60 кв.м, було відкрито особовий рахунок № 24420. Після набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" у відповідності з типовим договором було розроблено договір про надання послуг з централізованого опалення і проект договору було надіслано відповідачці поштою, на який відповідачка не відповіла, хоча продовжує користуватись послугами з централізованого опалення квартири без правових підстав на те. Відповідачці надавались послуги по централізованому опаленню її квартири протягом опалювального періоду з жовтня по квітень кожного року безперебійно, за що були проведені нарахування згідно умов договору щомісячно по якості і кількості наданих послуг, за які вона зобовязана оплачувати щомісячно відповідно до затверджених тарифів. Відповідно до п.п.24, 25 "Правил надання послуг з централізованого опалення, …", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення у порядку, що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Таким чином, відповідачка в установленому порядку від послуг не відмовилась, користується послугами централізованого опалення. Відповідачка зобовязана вносити за надані послуги щомісячно оплату, але в порушення умов договору, починаючи з 01 квітня 2012 року по 31 січня 2015 року включно, оплату за надані послуги не провела повністю, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01 лютого 2015 року згідно розрахунку в сумі 5438 грн. 94 коп., яку вона не погасила, не дивлячись на попередження. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України відповідачка зобовязана сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В листопаді 2014 року вони звертались до суду з заявою про видачу судового наказу, однак ухвалою суду від 17 листопада 2014 року було відмовлено у прийнятті заяви. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість в загальній сумі 5438 грн. 94 коп., інфляційні втрати в сумі 1092 грн. 17 коп., 3% річних в сумі 198 грн. 70 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 365 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача МКП "Чернівцітеплокомуненерго" позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідачки на їх користь суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення квартири 5438 грн. 94 коп. за період з 01 квітня 2012 року по 31 січня 2015 року, інфляційні втрати в сумі 1092 грн. 17 коп., 3% річних в сумі 198 грн. 70 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 365 грн. 40 коп. і за оголошення у пресі в сумі 150 грн. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що відповідачка в передбаченому законом порядку не відключилась від послуг централізованого опалення її квартири, а тому повинна оплачувати надані послуги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не зявилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в газеті «Буковина» № 32 (2437) від 07 серпня 2015 року, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою КЖРЕП № 17 від 11 липня 2015 року (а.с.31). Між позивачем та відповідачкою [PERSON] до 01 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини по централізованому опаленню її квартири площею 53,60 кв.м, було відкрито особовий рахунок № 24420. Після набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" у відповідності з типовим договором було розроблено договір про надання послуг з централізованого опалення і проект договору було надіслано відповідачці поштою, на який відповідачка не відповіла, хоча продовжує користуватись послугами з централізованого опалення квартири без правових підстав на те. Відповідачці надавались послуги по централізованому опаленню її квартири протягом опалювального періоду з жовтня по квітень кожного року безперебійно, за що були проведені нарахування згідно умов договору щомісячно по якості і кількості наданих послуг, за які вона зобовязана оплачувати щомісячно відповідно до затверджених тарифів. Відповідно до п.п.24, 25 "Правил надання послуг з централізованого опалення, …", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення у порядку, що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Однак відповідачка в установленому порядку від послуг не відмовилась, користується послугами централізованого опалення її квартири, які надає позивач. Згідно вимог ст.19 Закону України "Про теплопостачання" відповідачка зобовязана вносити за надані позивачем послуги щомісячно оплату, але в порушення цих вимог закону та умов договору, починаючи з 01 квітня 2012 року по 31 січня 2015 року включно, оплату за надані послуги не провела повністю, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01 лютого 2015 року згідно розрахунку в сумі 5438 грн. 94 коп. (а.с.9), яку вона в добровільному порядку не погасила, а тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути непогашену заборгованість в цій сумі, задовольнивши повністю позовні вимоги в цій частині. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що інфляційні втрати від розміру заборгованості за період з 01 квітня 2012 року по 31 січня 2015 року складають суму 1092 грн. 17 коп., 3% річних суму 198 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.10, 13), а тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути цю суму, задовольнивши позовні вимоги і в цій частині, а також згідно вимог ст.88 ч.1 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 365 грн. 40 коп., сплаченого згідно платіжних доручень (а.с.5-7), також в відшкодування витрат за розміщення оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації 150 грн. згідно рахунку № 196 від 04 серпня 2015 року (а.с.43). На підставі викладеного, ст.ст. 67, 68, 156 ЖК України, ст.ст. 360, 509, 526, 530, 625, 648 ЦК України, ст.ст.1, 14, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання",

Outcome: approved