Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 07 липня 204 року між ним та відповідачем було укладено договір виготовлення ПВХ конструкцій (металопластикових дверей). Відповідно до п.3.2 зазначеного договору строк виконання замовлення складав 21 день. Позивач сплатив відповідачеві 4700 гривень, але відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, сплачені грошові кошти не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 4700 гривень, неустойку у розмірі 555 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Позивач звернувся до суду з заявою про підтримання позову, розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу його місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, але від отримання поштового відправлення відмовився. В силу ч.8 ст.78 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. За наявністю умов, передбачених ч.1 ст.224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ЦК України). Згідно з ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 07 липня 204 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов'язався виготовити ПВХ конструкцію (металопластикові ламіновані двері), а позивач зобов'язався прийняти готовий виріб та оплатити його вартість у розмірі 5909 гривень. Відповідно до п.3.2 зазначеного договору строк виконання замовлення через нестандартну комплектацію (ламінування) визначений сторонами тривалістю 45 днів. Згідно з п.4.3 договору у разі несвоєчасного виконання замовлення відповідач має сплатити позивачеві неустойку у розмірі 0,1% від вартості договору за кожний робочий день прострочки. Позивач сплатив відповідачеві 3000 гривень при укладенні договору та ще 1700 гривень 28 липня 2014 року. Але відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, сплачені позивачем грошові кошти не повернув. В силу ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" з відповідача на користь позивача має бути стягнуто збитки у розмірі 4700 гривень та 555 гривень неустойки. Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Внаслідок винних дій відповідача позивач зазнав також втрати нематеріального характеру, які пов'язані з душевними стражданнями, які позивач зазнав через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, необхідність нераціонально витрачати свій особистий час та докладати додаткові зусилля для повернення зайво витрачених власних коштів. З урахуванням ступеня провини відповідача, характеру і об'єму заподіяної позивачеві моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 гривень. При таких обставинах суд вважає, що даний позов заснований на законі та є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивач оплатив позовну заяву судовим збором у розмірі 243,60 гривень, які підлягають позивачеві за рахунок відповідача. Таким чином, загальний розмір грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 3000 + 1700 + 555 + 2000 + 243,60 = 7498,60 гривень.

Outcome: approved