Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони являються власниками квартири [ADDRESS] . Крім них, в даній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка з 2018 року там не проживає. Добровільно знятися з місця реєстрації [PERSON] не бажає, при цьому її реєстрація створює їм ряд незручностей, відтак просять постановити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду письмові заяви, у яких заявлені позовні вимоги підтримали, просять такі задовольнити, розгляд справи проводити у їхній відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини своєї неявки суду не повідомила. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Так як\~відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання за\~зареєстрованою адресою\~місця проживання\~та через\~офіційний веб-портал\~"Судова\~влада"\~не з`явилася\~повторно в\~судове засідання\~без повідомлення\~причин,\~що в\~розумінні ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~вважається неявкою\~без поважних\~причин,\~крім того\~не подала\~відзиву,\~від неї\~не надходило\~на адресу\~суду жодних\~клопотань,\~з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засоб не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з частиною 1 ст.317 ЦК України, визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2009 року, власниками квартири [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповіно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2009 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.10.2009 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №211. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Згідно з довідки про склад сім`ї за №20 від 15.01.2021 року, виданої ОСББ "Наш Явір", до складу сім`ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. З актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.12.2020 року, від 01.01.2021 року та 01.02.2021 року, виданих ОСББ "Наш Явір", убачається, що [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] не проживає. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (постанова Верховного Суду від 13.10.2020 року в справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20)). Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку без поважних причин значно довше строку, встановленого ст.405 ЦК України, між ним та позивачем не укладались жодні угоди щодо користування житлом, суд дійшов висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved