Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини,\~стягнення аліментів\~на утримання\~дружини до\~досягнення дитиною\~трирічного віку. В\~обґрунтування своїх\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що вона\~з відповідачем\~перебувала у\~цивільному шлюбі. У\~цей період\~у них\~народилась дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Сторони разом не проживають. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати доньку, кошти на її утримання добровільно не надає. Позивач бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та на своє утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним в позові та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав часткового, надав довідки на підтвердження суми його доходу. Суду показав, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі заявленому позивачем, але заперечує проти сплати аліментів на утримання позивача, так як вони в зареєстрованому шлюбі не перебували та не перебувають. Просив відмовити у цій частині позовних вимог. Суд вислухавши сторони, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.04.2020 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області (а.п. 7). Довідками Олександрівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області від 02.11.2020 року №427, №428 підтверджено відсутність у власності відповідача земельної ділянки, власного житла та підсобного господарства. З форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 06.11.2020 року вбачається, що заробіток відповідача за дев`ять місяців 2020 року складає 106502,60грн. Правовідносини між сторонами регулюються\~СК України. У відповідності зі\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власної дитини. При вирішенні спору суд керується положеннями\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1\~ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. При цьому, за приписами\~ст. 182 СК України\~судом враховано, що мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно з\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Щодо заперечень відповідача про утримання матері дитини, оскільки позивач не є його дружиною, не перебуває з ним у шлюбі, то суд звертає увагу на положення статей 84, 86, 88, 91 СК України, згідно яких жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, до досягнення трьохрічного віку, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.02.2012 року та в постанові Верховного суду України від 12.10.2015 року. Разом з тим, суд враховує відсутність у відповідача нерухомого майна, земельних ділянок, власного житла, іншого доходу, крім заробітної плати та приходить до висновку, що заявлена позивачем частка на її утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 часток з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, підлягає зменшенню. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько малолітньої дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, а також утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання доньки і його матері не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття та на утримання матері дитини з урахуванням доходу відповідача, та можливістю його надавати таку допомогу, у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви. Позивачку відповідно до п. 3 ч. 1\~статті 5 Закону України "Про судовий збір"\~звільнено від сплати судового збору. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі зазначеного, ст. ст.\~75,\~80,\~84,\~86,\~88,\~91,\~141,\~180,\~182,\~183 СК України,

Outcome: partial