Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] (колишня адреса - К.Лібунехта, 155) в м. Житомирі за набувальною давністю. При цьому посилається на те, що її мати - [PERSON], яка померла 13.02.2008 року, отримала в користування дану квартиру як службову на підставі ордеру від 13.04.1987 року, оскільки з 1977 року по 2001 рік працювала поштаркою в [PERSON] поштампі. В позові позивач зазначила, що вона з 1991 року зареєстрована та проживає у вказаній квартирі. Вважає, оскільки вона добросовісно, безперервно, безперешкодно володіє та користується чужим нерухомим майном понад 24 роки, тому має право отримати її у власність за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задоволити з підстав, викладених в позові. [PERSON] зауважив, що позивач намагалась звернутись до відповідача з заявою про приватизацію квартири, проте їй було відмовлено, оскільки квартира [ADDRESS] не виведена з числа службових жилих приміщень. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позов не визнала. В обґрунтування заперечень зазначила, що підстави для визнання за позивачем права власності згідно приписів статті 344 ЦК України відсутні, оскільки позивач користується квартирою на підставі ордеру на проживання, дана квартира є службовою та належить до комунальної власності. Пояснила, що право комунальної власності на квартиру на сьогоднішній час не припинено. В судовому засіданні 28.11.2016 року до участі в справі в якості третьої особи залучено Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" (а.с. 25). Представник Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" [PERSON] в судовому засіданні 19.01.2017 року в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Вказала, що спірна квартира є службовим житлом УДППЗ «Укрпошта» та знаходиться на балансі [PERSON] міської ради. Пояснила, що позивач зверталась до УДППЗ "Укрпошта" з заявою про надання дозволу на приватизацію квартири [ADDRESS], але їй було відмовлено. Письмові пояснення приєднані до матеріалів справи (а.с.44-49). Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 01.05.1977 року по 30.09.2001 рік мати позивача [PERSON] працювала листоношею на Українському державному підприємстві поштового зв'язку "Укрпошта". Рішенням виконавчого комітету Богунської районної ради №98 від 06.04.1987 року [PERSON] була надана службова квартира [ADDRESS] (колишня адреса - К.Лібунехта, 155) в м. Житомирі (а.с.38-43). [PERSON] разом з доньками [PERSON], [PERSON] та сином [PERSON] отримали право на проживання в [INFO] на підставі ордеру на житлове службове приміщення серії АЖ № 009242 від 13.04.1987 року, виданого виконавчим комітетом Богунської районної ради (а.с. 5). 13.02.2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №083687 (а.с.8). Зі змісту довідки Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» [PERSON] міської ради № 2818 від 30.09.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає лише позивач [PERSON] (а.с.10). Згідно листа виконуючого обовязки начальника управління житлового господарства [PERSON] міської ради №2-2396 від 19.12.2016 року житловий будинок №17 по проспекту Миру в місті Житомирі відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Житомира та перебуває на балансовому обліку КП «ВЖРЕП №6» [PERSON] міської ради. Неприватизовані квартири, в тому числі і квартира №212, у вказаному житловому будинку відноситься до житлового фонду [PERSON] міської ради (а.с.33). Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму житлового приміщення укладається на підставі ордера на жиле приміщення (стаття 61 ЖК України). В силу ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно, володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (тобто за три роки до 01.01.2004 р.). Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Відповідно до глави 1 пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. №37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] має статус службової, з числа службових в установленому законом порядку не виключалась, потреба у використанні житла Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта", як службового, не відпала. Оскільки позивач являється користувачем службового житла, спірна квартира являється власністю територіальної громади м. Житомира, даний факт є визнаний сторонами та про це відомо позивачу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування\~ст.344 ЦК України\~для набуття права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. З огляду на викладене, позовні вимоги є безпідставними, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed