Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

21 березня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО - ІМПОРНТНИЙ БАНК» (АТ «Укрексімбанк») з позовом до [PERSON] та просив звернути стягнення на заставлене майно - автомобіль марки Mercedes-Benz ML 350 який було передано у заставу згідно Договору застави № 5711Z41 від 12.08.2011 р., в рахунок погашення заборгованості закредитним договором №5714К9 від 25.04.2014р. та кредитним договором № 5714К21 від 21.08.2014р шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу на рівні, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна (на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій) а також витрати по сплаті судового збору під час звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Позивачем АТ «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Бурової Техніки «ДСД» укладено Генеральну угоду № 5711N5 від 12.08.2011 року зі змінами та доповненнями з лімітом заборгованості 9 458 622,50 гривень, терміном дії до 21.12.2021 року. Між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" таТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» було укладено кредитні договори в рамках дії Генеральної угоди № 5711N5 від 12.08.2011 року, а саме : - Кредитний договір від 25.04.14 №5714К9 за умовами якого Відповідачу-1 надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 5 400 000,00 гривень зі сплатою 23 % річних, строком погашення до 20.12.2018 року. - Кредитний договір від 21.08.14 №5714К21 за умовами якого Відповідачу-1 надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 4 000 000,00 гривень, зі сплатою 23 % річних, строком погашення до 20.12.2018 року. ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» зобов`язаний погасити кредит у валюті кредиту згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості в узгоджений сторонами термін та сплачувати комісії та відсотки за користуванням кредитом. Оскільки зобов`язання з погашення простроченої частини кредиту, строкової заборгованості, сплати процентів та інших платежів за Кредитним договором ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» не виконуються, отже, станом на теперішній час він має прострочену заборгованість по кредиту, процентам та платам за кредитом. Зазначено , що кінцевий термін погашення кредиту за кредитними договорами минув 20.12.2018 року в тому заборгованість ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за Кредитним договором від 25.04.14 №5714К9 станом на 11.03.2019р. включно становить 1 965 362,16грн., за Кредитним договором від 21.08.14 №5714К21 станом на 11.03.2019 р. включно становить 1 352 598,41 грн. Генеральною угодою передбачено, що у разі порушення ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» строку, встановленого для повернення суми кредиту, а також сплати всіх інших належних до сплати платежів, Позивач набуває права стягнути заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет застави. У забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою № 5711N5 від 12.08.2011 року з [PERSON] був укладенийдоговір застави № 5711Z41 від 12.08.2011 р., за предметом застави визначено рухоме майно, автомобіль Mercedes-Benz ML 350 легковий універсал-в, чорного кольору, номер шасі VIN- [NUMBER] р. н.з. [NUMBER] що належить [PERSON] на який просять звернути стягнення. Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 травня 2019 року. Через неявку до суду відповідача та третьої особи підготовче судове засідання було відкладено на 30 травня 2019 року. Ухвалою суду від 30 травня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 01 липня 2019 року. 01 липня 2019 року до початку розгляду справи представник позивача - адвокат Пейган Т.С. надала до суду клопотання у якому повідомила суд про наявність у позовній заяві технічних описок у визначенні суми заборгованості за кредитними договорами у якому просила вірним вважати заборгованість за КД № 5714 К0 від 25 квітня 2014 року у розмірі 1965 362,16 грн., розмір пені - 665 286,15 грн., за КД № 5714К21 від 21 серпня 2014 року - 1 352 598,41 грн., а розмір 499 899,52 грн. Представник позивача - АТ «Укрсімбанк» - адвокат Пейган Т.С. в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала письмову заяву згідно якої просила суд прести розгляд справи за її відсутністю , позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином шляхом надсилання на адресу зареєстрованого місця проживання судових повісток, які в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважаються врученими відповідачу . Також [PERSON] повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб - сайті судової влади України, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 03 квітня 2019 року судом було прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 02 травня 2019 року. 02 травня 2019 року підготовче судове засідання було відкладено на 30 травня 2019 року. 30 травня 2019 року судом було прийнято ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду на 01 липня 2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 12.08.2011 року між ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО - ІМПОРНТНИЙ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Бурової Техніки «ДСД» укладено Генеральну угоду № 5711N5 зі змінами та доповненнями (далі - Генеральна угода) з лімітом заборгованості 9 458 622,50 гривень, терміном дії до 21.12.2021 року. Між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" таТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» було укладено кредитні договори в рамках дії Генеральної угоди № 5711N5 від 12.08.2011 року, а саме : - Кредитний договір від 25.04.14 №5714К9 за умовами якого Відповідачу-1 надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 5 400 000,00 гривень зі сплатою 23 % річних, строком погашення до 20.12.2018 року. - Кредитний договір від 21.08.14 №5714К21 за умовами якого Відповідачу-1 надано відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 4 000 000,00 гривень, зі сплатою 23 % річних, строком погашення до 20.12.2018 року. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У Додатку №1 до Генеральної угоди № 5711N5 від 12.08.2011 року зі змінами зазначено , що кредитні договори є додатками до Генеральної угоди та їх укладено в рамках і на умовах цієї Генеральної угоди. Згідно п.п. 6 Кредитного договору ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» прийняло зобов`язання погасити кредит у валюті кредиту згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості . Відповідно до п.п. 6.5 - 6.6. Кредитного договору, проценти за попередній місяць за користування кредитом підлягають щомісячній сплаті ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД». Такі проценти підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця. Пунктами 3.2.,6.7.-6.9. Кредитного договору встановлений обов`язок Позичальника сплачувати Банкові плати за кредитом (комісії). Згідно п. 9.2.2. ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» прийняв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі погашати Банкові заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі за Кредитним договором. Отже, кінцевий термін погашення кредиту за кредитними договорами минув 20 грудня 2018 року., однак зобов`язання з погашення простроченої частини кредиту, строкової заборгованості, сплати процентів та інших платежів за Кредитним договором ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» не виконано у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість по кредиту, процентам та комісії згідно умов договору. Згідно п. 10 кредитного договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору. Відповідно до п.п. 10.2 Кредитного договору (п.п.8.1.-8.3. Генеральної угоди), за невиконання (несвоєчасне виконання) зобов`язань Кредитного договору ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» сплачує Банкові пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» згідно п.9.2.6./9.2.5. кредитного договору зобов`язаний погасити кредит, проценти, інші платежі у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дня відправлення банком повідомлення про необхідність такого погашення, в тому числі, якщо допущено прострочення термінів виконання грошових зобов`язань. Отже, у зв`язку із простроченням погашення кредиту, сплаті відсотків та плати за управлінням кредитом, Позивачем направлено ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» лист-претензію вих. № 050-057-2/426 від 26.12.2018 року, ( яка згідно поштового повідомлення була отриманий представником ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» 24.01.2019 року) з вимогою про повернення суми кредиту, сплати нарахованих процентів та інших належних до сплати платежів, однак зазначена вимога виконана не була. Згідно розрахунків, що надані до справи заборгованість ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за Кредитним договором від 25.04.14 №5714К9 станом на 11.03.2019р. включно становить 1 965 362,16грн. Заборгованість ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за Кредитним договором від 21.08.14 №5714К21 станом на 11.03.2019 р. включно становить 1 352 598,41 грн. Відповідно до п. 6.1.2.4. Генеральної угоди, у разі порушення ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» строку, встановленого для повернення суми кредиту, а також сплати всіх інших належних до сплати платежів, Позивач набуває права стягнути заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет застави. В забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою № 5711N5 від 12.08.2011 року між ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО - ІМПОРНТНИЙ БАНК» та [PERSON] укладенодоговір застави № 5711Z41 від 12 серпня 2011 року, який у встановленому законом порядку посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М. Згідно із ч. 1 ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом. Згідно пункту 1.2. зазначеного договору застави, предметом застави, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов`язань, є рухоме майно, що належить Відповідачу [PERSON] , а саме: автомобіль Mercedes-Benz ML 350 легковий універсал-в, чорного кольору, номер шасі VIN- [NUMBER] , [NUMBER] р. н/з. [NUMBER] . Право власності [PERSON] на заставлене майно підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим Дніпропетровським відділом РЕР УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області 12.03.2011 р. Згідно пунктів 2.1.4, 2.1.5., 4.1. договору застави Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, заставою за цим договором, а якщо вимога не буде задоволена, звернути стягнення на Предмет застави, у разі невиконання та/або неналежного виконання Третьою особою Кредитного договору (у тому числі щодо сплати будь-яких платежів, що повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору). Згідно пункту 2.1.5 договору застави у випадку невиконання або неналежного виконання Відповідачем положень Кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання Третьою особою положень договору застави, Позивач має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета застави переважно перед іншими кредиторами. Згідно пункту 2.1.5. договору застави за рахунок предмета застави Позивач має право задовольнити в повному обсязі: - вимоги, що випливають із Кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойку; - витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки; - витрати на утримання, збереження Предмета; - витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги; - витрати, що будуть понесені Позивачем при зверненні стягнення на заставлене майно, його реалізації. Згідно пункту 4.1. договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства, виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону України „Про заставу", звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 19 Закону України „Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 ст. 20 Закону України „Про заставу" зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частинами 6,7 даної статті визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна на яке звернено стягнення проводиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Статтею 21 Закону визначено процедуру реалізації заставленого майна, а саме реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором. Виходячи із системного аналізу змісту положень ст.19,20,21 ЗУ «Про заставу», ст. 328,335,376,392 ЦК України у спірних правовідносинах перехід до заставодержателя права власності на предмет застави в судовому порядку може відбутися за наслідком проведення публічних торгів, оскільки процедура звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку регулюється нормами закону та не допускає застосування договірних чи інших умов про перехід права власності. Частини 1,2 ст. 591 ЦК України вказують - реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Відповідно до Звіту про оцінку майна від 12.03.2018 р. про щорічну оцінку заставного транспортного засобу, зроблену ТОВ «Термін ЛТД» Сертифікат СОД №223/15 від 19.03.2015 р., ринкова вартість заставного рухомого майна у вигляді автомобіля Mercedes-Benz ML 350 легковий універсал-в, чорного кольору, номер шасі VIN- [NUMBER] 2011 р. н.з. [NUMBER] становить 537 900 грн. Статтями 590 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про заставу», ст. 24-26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачений чіткий порядок такого звернення стягнення на майно шляхом реалізації заставленого майна шляхом проведення публічних торгів. Отже, при застосуванні судової процедури звернення на предмет застави, законодавець не допускає можливості використання договірних умов, якими врегульована процедура передачі предмету застави від власника до заставодержателя. При зверненні до суду з зазначеним позовом позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, а саме звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу прилюдних боргах предмета застави у межах процедури виконавчого провадження тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а тому підстав до стягнення з відповідача таких судових витрат не має. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь позивача в розмірі 8 068 гривень 50 копійок.

Outcome: approved