Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Прокурор 10 листопада 2016 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив : -визнати незаконними та скасувати пункти 1,2 рішення Коблівської сільської ради №6 від 01 липня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га (забудовані землі, землі кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток), із земель, не наданих у власність та постійне користування в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, для індивідуального дачного будівництва; -визнати недійсним та скасувати видане реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] свідоцтво [NUMBER] від 07.07.2014 року про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1 га із кадастровим № [NUMBER]; -зобовязати [PERSON] повернути територіальній громаді с.Коблеве Березанського району земельну ділянку площею 0,1 га, нормативною грошовою оцінкою 89034,60 грн., кадастровий № [NUMBER]. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що надана відповідачу [PERSON] земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря, а тому відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей; проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідачу з природоохоронними органами не погоджено, що є порушенням ч.3 ст.186-1 ЗК України. При цьому можливість індивідуального дачного будівництва в межах зони рекреації, де знаходиться спірна земельна ділянка, забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією. Прокурор у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та відповідач [PERSON] у судові засідання двічі не з'явилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 13 грудня 2013 року № 7 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0.1 га із земель, не наданих у власність та користування, в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області для рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва (а.с.12). Пунктами 1,2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №6 від 01 липня 2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для індивідуального дачного будівництва, та надано відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею до 0,1000 га (забудовані землі, землі кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток) із земель, не наданих у власність та постійне користування, для індивідуального дачного будівництва, в межах території населеного пункту с. Коблеве (а.с.14). 07 липня 2014 року Реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції Миколаївської області на ім'я [PERSON] видано свідоцтво на право власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.20). Надана відповідачу [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у прибережній смузі Чорного моря, відстань від урізу води Чорного моря до південної межі складає приблизно 557-562 м., до північної межі - приблизно 580-585 м., що підтверджується інформаційною довідкою Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області від 31.08.2016 (а.с.21-22). За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст.88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги, ширина яких узовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється не менше 2 км. від урізу води. Таким чином, з урахуванням зазначених нормативних розмірів, є підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря. За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України, земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту. Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для індивідуального дачного будівництва законодавством України не передбачено. Відповідно до ст.17 Закону України "Про основи містобудування" основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація. Абзацом 2 ст.48 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що розміщення і будівництво об'єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів. Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с.24-25), надана відповідачу [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, у якій містобудівною документацією не передбачено розміщення земельних ділянок з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва. Аналогічна заборона щодо будівництва індивідуальних будинків встановлена п.10.17 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17.04.1992 року. Невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України). Таким чином, індивідуальне дачне будівництво на виділеній [PERSON] земельній ділянці суперечить містобудівній документації, будівельним нормам та правилам. Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, підлягає погодженню з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України). Землевпорядна документація щодо відведення спірної земельної ділянки у власність [PERSON] до управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації на розгляд не надходила, висновки про погодження (відмову) не надавалися, що підтверджено листом управління екології та природних ресурсів Миколаївської ОДА (а.с.26). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 01 липня 2014 року № 6 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки суперечить зазначеним нормам законодавства, воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району №6 від 01.07.2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва видані з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційної службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки рішення сільської ради про відчуження спірної земельної ділянки на користь [PERSON] підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем, а тому на підставі ст.1212 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику, яким, відповідно до ст.ст.80, 83 ЗК України, є територіальна громада с.Коблеве. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved