Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 27.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № DN81AR18750017, згідно умов якого останньому були надані кредитні кошти у розмірі 49515,25 грн. В якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, [PERSON] було передано у заставу автомобіль марки ВАЗ, модель: 210994-20, д.н. [NUMBER]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 25.02.2013 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернуто стягнення на автомобіль. 29.11.2012 року Червонозаводським ВДВС ХМУЮ накладено арешт на автомобіль на зазначений автомобіль, у звязку з чим виконати рішення суду про звернення стягнення на предмет застави виконати не є можливим, у звязку з чим просить суд звільнити з-під арешту даний автомобіль. Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд повідомлено не було. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд повідомлено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як було встановлено, 27.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № DN81AR18750017, згідно умов якого останньому були надані кредитні кошти у розмірі 49515,25 грн., в якості забезпечення виконання якого, [PERSON] було передано у заставу автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, д.н. [NUMBER] (а.с. 4-12). Відповідно до\~ст. 16 З.У. "Про заставу", право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Таким чином у даному випадку право застави у позивача виникло 27.02.2008 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 25.02.2013 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR18750017 від 27.02.2008 року звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки ВАЗ, модель: 210994-20, д.н. [NUMBER] (а.с. 13-14). Постановою державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] від 29.11.2012 року, що була винесена у виконавчому проваджені № 28587999 про стягнення з [PERSON] на користь держустанови аліментів на утримання дитини, накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель: 210994-20, д.н. [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 \~ст. 52 З.У. " Про виконавче провадження"\~звернення стягнення а майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусової реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,стягнення звертається також на належне боржнику інше майно,за винятком майна, на яке із законом не може бути накладено стягнення. Згідно\~ст. 54 З.У." Про виконавче провадження"\~звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Відповідно до ст. 14 З.У. «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищім пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, позивач має переважне право на задоволення своїх вимог про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно ч. 1 ст. 60 З.У. «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, оскільки право застави у позивача виникло 27.02.2008 року, згідно кредитно-заставного договору, а постанова про накладення арешту в рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів, винесена 29.11.2012 року, а тому позов в частині вимог до Червонозаводського ВДВС є обґрунтованим та таким,що підлягає задоволенню. На підставі\~ст.88 ЦПК України\~судові витрати у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved