Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У вересні 2015 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якому просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті рідної тітки [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що [INFO] року померла її рідна тітка [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS]. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. Єдиними спадкоємцями після її смерті залишилися її рідні племінниці [PERSON] та [PERSON]. Відповідач своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вона, [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О. від 19 лютого 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з цим вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої тітки [PERSON]. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у відповідача, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так судом по справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 27 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 14711, виданого 26.06.1995 року Державним підприємством "Агенство по приватизації державного житлового фонду", зареєстрованого в КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецька" за реєстровим номером 204 від 04.08.1995 року; та квартира [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою 08 грудня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1931. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її племінники [PERSON], [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON], [PERSON] з померлою [INFO] року [PERSON], [INFO], а саме, що вони є племінниками та тіткою, встановлено рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року відповідачу [PERSON] було визначено додатковий строк у два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] року. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року залишено без змін. Відповідно до копії спадкової справи № 36/2014 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], заведеною приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О., яка надійшла на адресу суду 03.10.2018 року, [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON], у визначений рішенням суду строк, не зверталася. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Проте, коли позивач, відповідно до вимог законодавства, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О. від 19 лютого 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS]. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. У зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємицею за правом представлення після померлої [INFO] року [PERSON], якій на праві власності належала квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS], тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved