Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Представник позивача ТОВ ,,Маркс.Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди , завданої в результаті ДТП в порядку регрессу. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 05 лютого 2010 року о 19 год. 55 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем Деу Ланос д.н. [NUMBER] по броварському проспекту 15 в м. Києві не врахував дорожню обстановку не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON] д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] чим заподіяв автомобілям технічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду від 09.03.2010 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. на користь держави. Цивільно правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ ,,Срахова компанія ,,Статус" згідно полісу серія ВВ № 9995129 від 21.10.2009 року. Згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку № 5151 від 02.03.2010 року вартість матеріального збитку, який спричинено власнику транспортного засобу [PERSON] становить 4040,14 грн. 19.12.2012 року ПрАТ ,,СК ,,Статус" на підставі заяви на виплату страхового відшкодування та страхового акту № 7577-12-59-02 здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ ,,УСК ,,Гарант-Авто" в сумі 3311,90 грн. Оскільки відповідач [PERSON] вчасно не повідомив ПрАТ ,,СК ,,Статус" про настання ДТП, та внаслідок того, що страхова компанія сплатила страхове відшкодування, у ПрАТ ,,СК ,,Статус" виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Вказане право вимоги перейшло до ТОВ ,,Маркс.Капітал" згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року. 13.11.2014 року ТОВ ,,Маркс.Капітал" було надіслано відповідачу [PERSON] вимогу в порядку регресу № 121. Однак вимогу було проігноровано. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Суду було надано заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 лютого 2010 року о 19 год. 55 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем Деу Ланос д.н. [NUMBER] по броварському проспекту 15 в м. Києві не врахував дорожню обстановку не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON] д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] чим заподіяв автомобілям технічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду від 09.03.2010 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. на користь держави. Цивільно правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ ,,Срахова компанія ,,Статус" згідно полісу серія ВВ № 9995129 від 21.10.2009 року. Згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку № 5151 від 02.03.2010 року вартість матеріального збитку, який спричинено власнику транспортного засобу [PERSON] становить 4040,14 грн. 19.12.2012 року ПрАТ ,,СК ,,Статус" здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ ,,УСК ,,Гарант-Авто" в сумі 3311,90 грн. У зв'язку з чим ПрАТ ,,СК ,,Статус" виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Вказане право вимоги перейшло до ТОВ ,,Маркс.Капітал" згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року. 13.11.2014 року ТОВ ,,Маркс.Капітал" було надіслано відповідачу [PERSON] вимогу в порядку регресу № 121. Однак вимогу було проігноровано. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п.п. ,,г" п. 38.1.1 ч.38.1 ст. 38 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у ст. 33. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, а тому позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 3311,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved