Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], [PERSON],[PERSON], просив стягнути солідарно заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.04.2008 по 01.06.2013, яка становить 18282,58 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають в неприватизованій квартирі [ADDRESS] Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Позивач в своїй позовній заяві відзначив, що відповідачі письмово, безпосередньо через квитанції, в яких зазначалась сума боргу повідомлялись про наявність заборгованості та необхідності її сплатити в добровільному порядку. У зв'язку з несплатою заборгованості позивач звертався до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів, у зв'язку з чим судом був виданий вказаний наказ. Однак ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 31.07.2011 року вказаний судовий наказ був скасований. Крім того, позивач вважає, що ним не пропущений строк давності, оскільки його перебіг перервався, так як відповідачами в червні, серпні, жовтні 2008 року, квітні, липні 2010 року частково здійснювались оплати боргу за житлово-комунальні послуги. Однак заборгованість до цього часу не погашена. Тому станом на 01.04.2008 заборгованість по платі за користування житлово-комунальними послугами становить 18282,58 грн, яка складається з: основного боргу - 16041 грн 26 коп., інфляційні нарахування -1180 грн 69 коп., 3 % річних - 1060 грн. 63 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення в повному обсязі, справу розглядати у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій просили в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши, що між позивачем та відповідачем не було укладено договору про надання послуг, просили слухати справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був виданий ордер №19975 на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с.8). Згідно довідки ВСП «Батиївський» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №51439 відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] Власником особового рахунку є [PERSON] Форма власності житла неприватизована, про що свідчить довідка (а.с.5). Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] у власника особового рахунку [NUMBER] [PERSON] станом на 01.04.2008 заборгованість по платі за користування житлово-комунальними послугами становить 18282,58 грн, яка складається з: основного боргу - 16041 грн 26 коп., інфляційні нарахування -1180 грн 69 коп., 3 % річних - 1060 грн 63 коп. (а.с.6-7). Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 31.08.2011 у справі № 2-с-140/11 судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідачів скасовано (а.с.9). Позивачем надавались відповідачу житлово-комунальні послуги, перелік яких зазначений у квитанціях про нарахування плати за надання житлово-комунальних послуг, які в судовому засіданні були надані представником позивача (а.с.60-82). В наданих суду письмових запереченнях відповідачі посилаються на неправомірність звернення особи позивача з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із-за відсутності на те відповідних повноважень та зазначають, що не вбачають про право позивача вимагати стягнути борг за житлово-комунальні послуги. Однак вказані доводи відповідачів є хибними. Так, рішенням Солом'янської районної у місті Києві ради № 218 від 19.12.2007 «Про утворення комунальних підприємств», створено комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві ради, відповідно до п.2 якого, одночасно було створено комунальне підприємство сфери технічного обслуговування та ремонту житлового фонду, а саме комунальне підприємство «Батиївське». Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації №141 від 01.02.2008 «Про затвердження статуту Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві ради», було затверджено статут КП «Дирекція». Відповідно до рішення Київської міської ради № 291/5678 від 23.06.11 «Про деякі питання діяльності комунальних підприємств та установ, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва та передаються до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації», комунальне підприємство «Дирекція з управління житлового фонду» було передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації. Рішенням Київської міської ради № 607/6843 від 10.11.2011 «Про внесення змін до рішення Київради від 23.06.11 № 291/5678 «Про деякі питання діяльності комунальних підприємств та установ, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва та передаються до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації», було змінено найменування Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної у місті Києві ради на Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації з функціями замовника житлово - комунальних послуг. Також в матеріалах справи міститься статут КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, згідно розділу 3 п.3.1 якого КП «Дирекція - підприємство, яке є самостійним суб'єктом господарювання та балансоутримувачем майна, яке передано в його господарське відання. Крім того, п.3.3.14 Статуту передбачено, що КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації має право укладати угоди по утриманню будинків та прибудинкових територій з визначеними на конкурсних засадах виконавцями послуг. 31 березня 2008 року між КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та КП «Батиївське» було укладено договір на утримання будинків і прибудинкових територій. Додатковою угодою від 20.07.2009 до договору на утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 31.03.2008 між вищезазначеними сторонами термін дії договору продовжено до 30.03.2013. Інші пункти залишаються в редакції договору на утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 31.03.2008 без змін. 01 квітня 2008 року директором КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] було затверджено Положення про відокремлений структурний підрозділ «Батиївський», а також між КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та КП «Батиївське» було укладено договір про сумісну діяльність. Відповідно до п.3.1 розділу 3 Положення про ВСП «Батиївський», ВСП проводить нарахування за квартирну плату (плату за утримання будинків). Зазначенні нарахування здійснюються на підставі тарифів, затверджених розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради. Щодо заперечень відповідачів стосовно відсутності з позивачем договору про надання житлово-комунальних послуг суд зазначає наступне. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ст.179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20). Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем (п. 18 Правил). Згідно п.8 "Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженихПостановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п.1 ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (надалі - Закону), плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Відповідно до ст.19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Однак відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. З огляду на викладене, суд вважає, що відсутність укладеного між сторонами договору, не звільняє відповідачів від сплати виниклої заборгованості за спожиті послуги на підставі ч.2 ст.642 ЦК України, а тому посилання відповідачів на дані обставини є безпідставними. Суд вважає, що при відсутності укладеного договору чи відмови у його укладанні, відповідачі не позбавлені у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом порушених прав. Разом з тим, дані обставини не є предметом спору у даній справі. З наданого до суду розрахунку заборгованості відповідачів вбачається, що з 01.04.2008 - 01.06.2013 року заборгованість по платі за утримання житла та за користування комунальними послугами складає 18282,58 грн. Доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання відповідачами житлово-комунальних послуг в спірний період, порядку нарахування вказаної вище заборгованості, суду надано не було. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних та інфляційна складова суми боргу становить 2241,32 грн. (1060,63 грн + 1180,69 грн = 2241,32 грн.) та узгоджується з вимогами ст. 625 ЦК України. Крім того, з наданого розрахунку заборгованості вбачається про здійснення періодичних платежів відповідачами в червні, серпні, жовтні 2008 року, квітні, липні 2010 року, які були враховані позивачем при здійснення розрахунку заборгованості. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів становить 18 282,58 грн, яка підлягає солідарному стягненню на користь позивача. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн 40 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved