Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі середнього заробітку, моральної шкоди та зобов»язання повернути трудову книжку, посилаюсь на те, що відповідач безпідставно відмовив у виплаті при звільненні заробітної плати та не видав працівникові трудову книжку. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд без його участі, заявлені вимоги підтримав просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник третьої особи ГУДФС у Полтавській області при вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі. Представник третьої особи Управління Держпраці у Полтавській області до суду не з»явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання. Враховуючи подану заяву позивача, неявку відповідача та від якого не надійшов відзив на позов чи будь-які інші клопотання по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсугності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що згідно протоколу № 1 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Завод мінеральних вод «Реал» від 27 серпня 2012 року, позивача - [PERSON], призначено директором ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» (а.с.6-10). Відповідно до наказу № 1 від 27 вересня 2012 року, [PERSON] прийнятий на посаду директора ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» (а.с.11). Згідно наказу № 2 від 27 вересня 2012 року, встановлено, що [PERSON] прийнятий на посаду головного бухгалтера ТОВ«Завод мінеральних вод «Реал» за сумісництвом (а.с.12). Згідно Наказу № 2 від 29.01.2016р. за підписом зановника (власника) [PERSON], встановлено, що ОлефірМиколу Васильовича звільнено з посади директора ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» від 29.01.2016р. за угодою сторін ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.13). Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Згідно з ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Зміст статті 21 Закону України «Про оплату праці» говорить, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Також судом встановлено, що відповідачем не було виконано свого обов'язку щодо проведення своєчасного розрахунку з позивачем. Незважаючи на неодноразові звернення позивача добровільно виплатити йому заборгованість по заробітній платі та інших належних до сплати сум дирекція товариства відмовляється. Як встановлено, відповідач до суду не надав інформації про розмір заборгованості по виплаті заробітної плати позивачу та розрахункові листи за період з 27.08.2012 по 29.01.2016р., включно. Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Суд вважає встановленим факт того, що в порушення норм чинного законодавства України, за час перебування позивача на посаді директора та за сумісництвом головного бухгалтера ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» йому жодного разу не було виплачено заробітної плати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено розрахунок заборгованості по невиплаченій заробітній з розрахунку його окладів у розмірі - 7000 гривень на місяць однак, при цьому ним не подано до суду доказів які б підтверджували такий розмір заробітної плати до нарахування. Згідно Листа Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 17.10.2017 року за № 1115/10/16-12-08.24, встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, станом на звітну дату відсутня інформація про суми та джерела отриманих доходів та сум утриманих з них податків [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER]) у період з 01.07.2012р. по 30.06.2017р., а також у зв'язку з відсутністю податкової звітності з безпосередньою назвою «Звітність про найнятих працівників», в наданні відповідних відомостей про ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» (ЄДРПОУ 30411993) за період з серпня 2012 року по теперішній час - відмовлено (а.с.142). Згідно листа Управління Держпраці у Полтавській області від 29.11.2017р. за № 02-11/5933, встановлено, що з метою проведення інспекційного відвідування ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» державним інспектором Управління 23.11.2017р. було здійснено вихід за юридичною адресою: м. Карлівка, вул. Гоголя, 26. Як свідчить письмове пояснення директора ТОВ «Завод мінеральних вод«Реал» [PERSON] від 23.11.2017р., надані під часвідвідування товариства, при його «вступі на цю посаду попереднімкерівником не була виконана процедура передачі будь-якої документації, напідприємстві відсутня: кадрова документація (особові картки, трудові книжки, накази, штатнийрозпис, книга обліку трудових книжок, табелі обліку трудового часу та інше); бухгалтерська документація (відомості нарахування та виплатизаробітної плати, особові рахунки працівників та інше); книги вхідної та вихідної документації. Документи попереднього директора [PERSON] відсутні разом з іншоюдокументацією та знаходяться у нього». Враховуючи вище викладене, провести інспекційне відвідування не єможливим. Відповідно до вимог п. 16 Порядку здійснення державного контролю задодержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КабінетуМіністрів України від 26.04.2017р. № 295 посадовими особами Управління складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №16-12-273/11 від 24.11.2017р. (у зв'язку з відсутністю ДОКУМЕНТІВ, ведення яких передбачено законодавством про працю)». За таких підстав, при здійснені розрахунку за період роботи з 27.08.2012 (день прийняття на роботу) по 29.01.2016р. (день звільнення) не виплаченої заробітної плати [PERSON], суд бере мінімальний розмір заробітної плати на час виконання [PERSON] трудових обов»язків на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Реал" . Отже, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати по Україні за період серпень 2012 року - січень 2016 року, [PERSON] за час виконання трудових обов»язків у ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» на посаді директора на був права на отримання суми заробітної плати у розмірі - 49594.19 грн., та компенсація за невикористану відпустку на ці й же посаді - 4001.76 грн., також суд вважає, що [PERSON] за час перебування на посаді головного бухгалтера за сумісником ТОВ «Завод мінеральних вод «Реал» набув права на отримання суми заробітної плати у розмірі - 49594.19 грн., та компенсація за невикористану відпустку на ці й же посаді - 4001.76 грн., на день звільнення - 29.01.2016р. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У постанові ВСУ від 14.09.2016 р. за справою № 6-419цс16 сформовано правову позицію щодо розрахунку середньої зарплати за час вимушеного прогулу, а саме: З урахуванням норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку № 100). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства. Крім того, положеннями р. ІІІ Порядку № 100 передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Зокрема не підлягають урахуванню відпускні та лікарняні. За таких підстав можливо зробити висновок про те, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України, працівникові [PERSON] підлягає до відшкодування середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати як директору та головному бухгалтеру за сумісництвом на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Реал" за період з 30.01.2016р. по день прийняття рішення суду. З розрахунку середньо денного заробітку за останні 2 робочі місяці перед звільненням (23 робочих дні у грудні 2015р. та 19 робочих днів у січня 2016 року) виходячи з розміру заробітної плати у: грудня 2015р. - 1378.00 грн. та січні 2016 року - 1378.00 грн., і суму заробітної плати за 2 останні місяці, що становить - 2756.00 грн. потрібно розділити на кількість робочих днів - 42дні, як наслідок отримаємо суму середньоденного заробітку - 65.62 грн./день. Виходячи з того, що за час затримки по виплаті заробітної плати з 30.01.2016р. по 11.05.2018р. спливло - 569 робочих днів, тому 569 р.д. х 65.62 (сума середньоденного заробітку працівника), отримуємо - 37337.24 грн. суму заборгованості по середньому заробітку за час затримки по виплаті зарплати. Судом також встановлено, що відповідач своїми неправомірними діями по невиплаті заробітної плати та не поверненню трудової книжки порушив законні права та інтереси позивача, який поніс втрати нормальних життєвих зв»язків, у зв»язку з відсутністю матеріальних засобів для прожиття, що негативно вплинули на його фізичний і психічний стан здоров»я, і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому, відповідно до ст. 237-1 КзППУ, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн. яка в повній мірі зможе компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду. Враховуючи вище зазначене, дослідивши належні докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Реал", треті особи: Головне управління державної фіскальної служби у Полтавській області, Управління держпраці у Полтавській області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, підлягають задоволенню в частині стягнення:- заборгованості по невиплаченій заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в сумі -107191.9 грн., - середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати в розмірі - 74674.47 грн., - моральної шкоди - 50000.00 грн. та по зобов»язанню відповідача у видачі [PERSON] трудової книжки. В іншій частині вимоги слід відмовити за недоведеністю. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь Держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial