Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та реєстраційного відділу виконавчого комітету Вільнянської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком [ADDRESS] , в якому вимагає: визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, та зняти його з реєстрації; скасувати заборону на відчуження цього житлового будинку, накладеного на підставі договору іпотеки від 11.12.2007 року. Свої вимоги відносно [PERSON] позивачка мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У будинку також зареєстрований відповідач, але він протягом тривалого часу, починаючи з жовтня 2007 року, у будинку не проживає, ніяких прав щодо користування житлом не має, його подальша реєстрація перешкоджає позивачці у користуванні будинком. Свої вимоги відносно реєстраційного відділу позивачка мотивує тим, що будинок був переданий в іпотеку відповідно до договору іпотеки від 11.12.2007 року та кредитного договору від того ж числа, і згідно цих договорів, на будинок була накладена заборона; на даний момент зобов`язання за кредитним договором повністю виконані нею належним чином, підстави для подальшого обтяження відпали, проте реєстраційний відділ відмовився скасовувати відповідну заборону. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Зіменко О.В. підтримала позов, просить задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за своєї відсутності. Представник відповідача - реєстраційного відділу виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області - у судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відносно вимог визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, та зняти його з реєстрації, суд виходить з наступного. Позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У цьому будинку також зареєстрований відповідач [PERSON] . Згідно пояснень позивачки, відповідач не проживає у будинку з жовтня 2007 року. Ті ж самі відомості випливають з довідки виконкому Вільнянської міської ради від 15.10.2019 року, та визнані самим відповідачем [PERSON] . Доказів про поважність причин такої тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації суду не надано. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.5 ч.3 ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", особа має право на реєстрацію у певному місці тільки у випадку наявності у неї документів, що підтверджують право на проживання в житлі. Доказів того, що відповідач має законні підстави на проживання у житловому приміщенні, що належить позивачці, у суду немає. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Таким чином, в частині вимог, заявлених до відповідача [PERSON] , позов є обґрунтованим. Відносно вимог про скасування заборони на відчуження житлового будинку суд виходить з наступного. Так, відповідно до Договору іпотеки житлового будинку, укладеного 11.12.2007 року між позивачем та ЗАТ КБ "ПриватБанк", посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Тиханською С.Я., позивач в забезпечення кредиту у розмірі 18000 доларів США передав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за типом обтяження "заборона на нерухоме майно" за реєстраційним номером обтяження 6205108, 11.12.2007 року за № 6205108 реєстратором приватним нотаріусом Тиханською С.Я., за підставою обтяження "договір іпотеки, 2841, 11.12.2007", зареєстровано обтяження будинку [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек, за реєстраційним номером обтяження 6205503, за типом обтяження "іпотека", з підставою обтяження "договір іпотеки, 2841, 11.12.2007", зареєстровано обтяження будинку [ADDRESS] . Листом №20.1.0.0/7-20150723/3320 від 28.07.2015 року, ЗАТ КБ "ПриватБанк" повідомив позивача про те, що у зв`язку із повним виконанням зобов`язань за кредитним договором, Банк не заперечує проти зняття заборони, і надає всі необхідні документи, а саме: лист-доручення від 28.07.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150723/3320, заяву про зняття заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, довіреність №194 від 24.03.2015 року, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 28601129. Згідно з ч.1 ст.509, ст.526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.575 ЦК України, ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки судом встановлено повне виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором, що підтверджено самим позикодавцем, іпотека як засіб забезпечення виконання зобов`язань за цим договором також є припиненою. Таким чином, позов [PERSON] має бути задоволений повністю. На підставі викладеного

Outcome: approved