Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Богородчанського районного суду від 29 січня 2013 року. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . [PERSON] останнім часом участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Відповідач є працездатним, стан здоров`я [PERSON] дозволяє йому працювати, тому, на думку позивачки, він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала в повному обсязі. Представник позивачки в судовому засіданні просила позов її довірительки задоволити в повному обсязі. Пояснила, що на даний час неповнолітній [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач час від часу купує одяг та іграшки дитині, однак систематично коштів на утримання сина [PERSON] впродовж останніх трьох років не надає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що після розлучення з позивачкою він створив нову сім`ю. [INFO] у нього народилась дочка [PERSON] . Дружина та малолітня дочка перебувають на його утриманні. Постійного місця праці не має, його заробітки носять епізодичний характер, сукупний дохід за місяць становить не більше 4000 грн. Розуміє свій обов`язок утримувати сина [PERSON] , за наявності фінансової можливості купує йому речі. Водночас вважає, що сума, яку просить стягувати з нього позивачка на утримання сина, є надто великою, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши думку позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано (а.с.6), неповнолітня дитина проживає з матір`ю (а.с.5) та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому ч.2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , з дотриманням вимог ч.1 ст.182 СК України, суд враховує: інтереси дитини та обов`язок батьків утримувати її, законодавчо встановлені величини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімального розміру аліментів, рівень матеріального забезпечення позивачки, з якою проживає дитина, і відповідача, те, що останній є особою працездатного віку. Водночас суд бере до уваги наявність на утриманні у відповідача малолітньої [PERSON] , народженої [INFO] в шлюбі з [PERSON] З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову - 12 квітня 2019 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн.40 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved