Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позову зазначив, що 07.02.2002 року його брат [PERSON] придбав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; право власності на вказаний будинок зареєстровано у КП "Херсонське бюро технічної інвентаризації". [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Він є єдиним спадкоємцем померлого брата. Однак, оформити спадщину не має можливості, оскільки нотарусу не подано документів, що підтверджують право власності померлого на належне йому майно. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 06.02.2019 року представником Херсонської міської ради подно пояснення (відзив) на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2019 року підготовче засідання відкладено, витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за суттю. Позивач в судове засідання не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи за відсустності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомляла. Представником Херсонської міської ради подано заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.1966 року (арк. справи 7). [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.05.1951 року (арк. справи 7). 07.02.2002 року між [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі "Ізумруд" укладено договір №7397 купівлі-продажу будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 10). За матеріалами інвентарної справи на домоволодіння, вказаний договір зареєстровано у КП "Херсонське бюро технічної нвентаризації" за р. №2133 від 15.05.2002 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2018 року (арк. справи 8). Згідно листа КП "Херсонське бюро технічної інвентризації" ХОР №4194 від 24.09.2018 року,станом на 31.12.2012 року та згідно матеріалів інвентарної справи власником домобудівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (арк. справи 12). За відомостями спадкової справи №17/2018 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Пермяковою Л.І. до майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 20.09.2018 року звернувся брат померлого [PERSON] (арк. справи 67). 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Пермяковою Л.І. [PERSON] відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під номером [ADDRESS] , з підстав відсутності інформації про реєстрацію права власності на житловий будинок за спадкодавцем (арк. справи 79). Відповідно до ст. 153 ЦК Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст. 224 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Відповідно до ст. 1262 ЦК Україниу у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, [PERSON] успадкував в порядку спадкування за законом майно, що належало його померлому брату [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оформлення спадкових прав у нотаріуса є неможливим, оскільки договір укладений на товарній біржі не зареєстрований при житті спадкодавцем, внаслідок чого, нотаріусом 10.12.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (арк. справи 26). У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 05 грудня 2019 року. На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 258,259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: approved