Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , з подальшим зменшенням розміру позовних вимог від 20 жовтня 2020 року, в якому просять стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 514,17 грн, а також 2102,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] , власником та користувачем якого є відповідач [PERSON] (особовий рахунок номер [NUMBER] ). Проте, внаслідок порушення зобов"язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01 жовтня 2020 року у відповідача виникла заборгованість за надані ТОВ "Рівнетеплоенерго" послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 514, 17 грн.. Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20 жовтня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. В судове засідання представник позивача подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] , власником якого є відповідач [PERSON] , що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна від 10.06.2020. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов"язки споживача і виконавця, а також інші питання. Позивач належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач не виконувала належним чином свого обов"язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість станом на 01 жовтня 2020 року в розмірі 514,17 грн.. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов"язує. Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов"язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов"язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2102 рн... На підставі викладеного,

Outcome: approved