Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на основні засоби підсобного господарства. Свої позовні вимоги, які позивач підтримав у судовому засіданні, які в подальшому збільшив , мотивує тим, що 26.12.2007 року позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбав у відкритого акціонерного товариства Автотранспортного підприємства "Західводбуд" основні засоби підсобного господарства, які знаходяться за адресою : с.Воля Гамулецька, Жовківського району Львівської області , а саме : ставок 1 - площею 0,30 га., ставок 2,3 - площею 0,25 га., ставок 4 - площею 0,65 га., ставок 5 - площею 1,90 га., ставок 6 - площею 0,18 га., ставок 8 - площею 1,40 га., ставок 9 - площею 0,70 га., ставок 9а- площею 0,75 га., ставок 10- площею 1,10 га., ставок 10а - площею 1,00 га., ставок відстійник - площею 0,30 га., ставок-качатник - площею - 0,95 га. Всього перелічених ставків з гідротехнічними спорудами (дамбами , каналами, водовпускними шлюзами) - 12 шт. Водовпускних та водовипускних шлюзів - 24 шт. Право власності , згідно умов вищевказаного договору, виникає у позивача з моменту повного розрахунку за придбані об"єкти та підписанні акту прийому - передачі майна. Згідно умов вищевказаного договору купівлі-продажу загальна вартість придбаного майна складає - 30 120 грн. Згідно квитанції до прибуткового ордеру №8 від 01.08.2007 року позивач - [PERSON] оплатив авансовий платіж продавцю ВАТ Автотранспортному підприємству "Західводбуд" , а саме 50 % від вартості придбаного майна в сумі 15 120 грн. Згідно акту прийому-передачі майна від 26.12.2007 року вищевказане майно було передано ВАТ Автотранспортному підприємству "Західводбуд" гр.[PERSON] та проведено повний розрахунок за придбане майно. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася . На підтвердження укладення договору купівлі-продажу продавець передав лише ключі від нерухомих споруд, а також продавець отримав кошти за продане майно. Тобто зазаначені дії як зі сторони позивача так зі сторони продавця свідчать про те, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. А тому вважає, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору , що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним . У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У разі ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомості покупець має можливість визнати таку угоду дійсною у суді. Вважає договір таким, який є укладеним, а тому вищевказаний договір купівлі- продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Окрім того позивач весною 2015 року звернутася у Червоноградську реєстраційну службу щоб зареєстувати придбане ним майно згідно договору купівлі продажу від 01.08.2015 року, однак йому усно відмовлено у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, та порекомендовано звернутись із позовом до суду про визнання права власності А тому враховуючи наведе вище, просить задоволити його позовні вимоги в повному об"ємі . Позивач в судовому засіданні первинні та збільшені свої позовні вимоги підтримав повністю. Та просив суд такі задоволити на підставі поданих до суду доказів. Представник позивача в судовому засіданні первинні та збільшені позовні вимоги позивача підтримав та просив суд такі вимоги задоволити з врахуванням наведених у позові підставах та наданих суду доказів. Представник відповідача в судовому засіданні , щодо визнання права власності на споруди не заперечив, щодо визнання договору купівлі-продадажу від 26.12.2007 року укладеного між позивачем та відкритим акціонерним товариством Автотранспортного підприємства "Західводбуд" таким що був укладений , виконаний та дійсним заперечив. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, 26.12.2007 року позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу придбав у відкритого акціонерного товариства Автотранспортного підприємства "Західводбуд" основні засоби підсобного господарства, які знаходяться за адресою : с.Воля Гамулецька, Жовківського району Львівської області , а саме : ставок 1 - площею 0,30 га., ставок 2,3 - площею 0,25 га., ставок 4 - площею 0,65 га., ставок 5 - площею 1,90 га., ставок 6 - площею 0,18 га., ставок 8 - площею 1,40 га., ставок 9 - площею 0,70 га., ставок 9а- площею 0,75 га., ставок 10- площею 1,10 га., ставок 10а - площею 1,00 га., ставок відстійник - площею 0,30 га., ставок-качатник - площею - 0,95 га. Всього перелічених ставків з гідротехнічними спорудами (дамбами , каналами, водовпускними шлюзами) - 12 шт. Водовпускних та водовипускних шлюзів - 24 шт. Згідно умов вищевказаного договору купівлі-продажу загальна вартість придбаного майна складає - 30 120 грн. Згідно квитанції до прибуткового ордеру №8 від 01.08.2007 року позивач - [PERSON] оплатив авансовий платіж продавцю ВАТ Автотранспортному підприємству "Західводбуд" , а саме 50 % від вартості придбаного майна в сумі 15 120 грн. Згідно акту прийому-передачі майна від 26.12.2007 року вищевказане майно було передано ВАТ Автотранспортному підприємству "Західводбуд" гр.[PERSON] та проведено повний розрахунок за придбане майно. Як вбачається із квитанції до прибуткового ордеру від 01.08.2007 року №8 що від ПП [PERSON] прийнято авансовий платіж за майно підсобного господарства і гідроспоруди в розмірі 15 тис. 120 грн. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні позивачем було доведено , що позивач прийняв до експлуатації майно та на підставі чого набув право власності згідно акту прийому - передачі майна, який було складено на підставі договору купівлі- продажу від 26.12.2007 року , а саме , на : водовпускних та водовипускних шлюзів - 24 шт.,канально-перепускні шлюзи - 7 шт.,ворота з хвірткою - 3 шт.,санвузол - 1 шт.,більярдний стіл - 1 шт.,лодки металеві - 2 шт.,електролінію (55 опор) - 1 компл.,бульдозер Д-606 (на базі трактора ДТ-75) - 1 шт., але в зв"язку з відмовою його реєстрації, позбавлений можливості зареєструвати на себе право власності, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на водовпускних та водовипускних шлюзів - 24 шт.,канально-перепускні шлюзи - 7 шт.,ворота з хвірткою - 3 шт.,санвузол - 1 шт.,більярдний стіл - 1 шт.,лодки металеві - 2 шт.,електролінію (55 опор) - 1 компл.,бульдозер Д-606 (на базі трактора ДТ-75) - 1 шт. Згідно із договором про спільну експлуатацію гідротехнічних споруд Верхнє-Яричівського водосховища від 21.05.2099 року, що ПП [PERSON] та Жовківське управління водного господарства в особі начальника управління [PERSON] передбачено та регламентовано взаємовідносини щодо спільної експлуатації гідротехнічних споруд Верхнє-Яричівського водосховища Жовківського району Львівської області , яке знаходиться на території с.Воля-Гамулецька Жовківського району, та визначено, межами зазначеними надалі "Правилами експлуатації Верхнє-Яричівського водосховища" , що розроблені Інтитом "Львівдніпроводгосп" у 1981 році , термін дії договору дійсний з моменту підписання та до 15.12.2052 року. Окрім того, 08.09.2009 року [PERSON] укладено у Жовківській РДА договір оренди водного об"єкта загальнодержавного значення, а саме оренду земель водного фонду , передає а орендар [PERSON] приймає в строкове платне користування водне дзеркало ставу площею 31,0 га., яке розміщене на теритрії Грядівської сільської ради. На підставі ст.657 ЦК України, вищевказаний договір купівлі - продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. А тому , позивач вищевказаний договір 08.09.2009 року нотаріально завірив 15.12.2003 року відповідно до чинного законодавства України , що зареєстровано в реєстрі за № 2854. Із наданих суду пояснень позивачем , він весною 2015 року звернувся у Червоноградську реєстраційну службу щоб зареєстувати придбане ним майно згідно договору купівлі продажу від 01.08.2015 року, однак йому усно відмовлено у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, та порекомендовано звернутись із позовом до суду про визнання права власності . Відповідно до положень ст.ст. 13,14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами і іншими водними об'єктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Крім того права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст.ст.19,20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. За положеннями ч.1 ст.3 ВК України усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд. У ч. 2 ст.3 ВК України визначено, що до водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море. Згідно із ст.58 ЗК України, до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами. Відповідно до ч.1,4 ст.59 ЗК України, землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом. А тому, у позовній вимозі позивача про визнання права власності на ставки в кількості 12 штук , які знаходяться за адресою с.Воля Гамулецька, Жовківського району Львівської області слід відмовити. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 11, 60 ЦК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд приходить до висновку, що позивачем не наведено доказів щодо визнання договору купівлі-продажу від 26.12.2007 року укладеного між позивачем [PERSON] та відкритим акціонерним товариством Автотранспортного підприємства "Західводбуд" на основні засоби підсобного господарства, які знаходяться за адресою : с.Воля Гамулецька, Жовківського району Львівської області, визнання договору таким що є дійсним та виконаним, оскільки таким договором не порушено права позивача користуватися та розпоряджатися основними засобами підсобного господарства, зокрема на : водовпускних та водовипускних шлюзів - 24 шт.,канально-перепускні шлюзи - 7 шт.,ворота з хвірткою - 3 шт.,санвузол - 1 шт.,більярдний стіл - 1 шт.,лодки металеві - 2 шт.,електролінію (55 опор) - 1 компл.,бульдозер Д-606 (на базі трактора ДТ-75) - 1 шт., але в зв"язку з відмовою його реєстрації, позбавлений можливості зареєструвати на себе право власності, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на водовпускних та водовипускних шлюзів - 24 шт.,канально-перепускні шлюзи - 7 шт.,ворота з хвірткою - 3 шт.,санвузол - 1 шт.,більярдний стіл - 1 шт.,лодки металеві - 2 шт.,електролінію (55 опор) - 1 компл.,бульдозер Д-606 (на базі трактора ДТ-75) - 1 шт. Щодо вимоги позивача про зобов"язання Реєстраційної служби зареєструвати право власності на основні засоби підсобного господарства , згідно договору купівлі- продажу від 26.12.2007 року, суд приходить до висновку, що згідно зі ст. 1 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно являє собою офіційне визнання та підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак при вчиненні правочинів та інших дій щодо земельних ділянок їх власники та користувачі мають подати документ, який підтверджує наявність у них відповідного права Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 , "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" п.37 п.п. 10, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. А тому, вимога позивача про зобов"язання Реєстраційної служби зареєструвати право власності на основні засоби підсобного господарства , згідно договору купівлі- продажу від 26.12.2007 року, слід відмовити оскільки така є передчасною , що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є відсутні підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed