Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Центру позашкільної освіти м. Первомайська в якому просила поновити її на посаді завідуючого господарством у ЦПО. Стягнути з ЦПО на її користь три середніх заробітні плати за час вимушеного прогулу, а також грошову доплату за виконання обов'язків директора ЦПО у 2011, 2012, 2013 роках. Стягнути з ЦПО на її користь грошову компенсацію за невикористану основну та додаткову щорічну відпустки у 2011, 2012, 2013 ріках. Стягнути з ЦПО на її користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 15000 грн. Покласти відшкодування витрат, пов'язаних із судовим процесом на відповідача. Притягнути до дисциплінарної, адміністративної, матеріальної відповідальності керівництво ЦПО. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги посилаючись на те, що вона з 01.08.2011р. по 04.09.2013 р. працювала у Центрі позашкільної освіти Первомайської міської ради на посаді завідуючого господарством. В результаті конфлікту між директором ЦПО [PERSON] та нею подана заява, від її імені на звільнення за власним бажанням. Після проставлення директором резолюції: «Після здачі матеріальних цінностей» - заява була передана директором їй в руки. Секретар ЦПО [PERSON] відмовила їй в реєстрації заяви. Після відмови в реєстрації вона була змушена забрати оригінал заяви та залишити її копію, щоб заява, раптом нікуди не зникла. При цьому попередила, що за відсутності реєстраційного номеру на заяві, ЦПО отримає її оригінал тільки у залі суду. Робочий день закінчила о 16:05 год. 05.09.2013р. вона вийшла на роботу о 07:00 год. ранку. О 07:55 год. секретар [PERSON] запропонувала розписатись у наказі від 04.09.13 № 78/к «Про звільнення [PERSON].». Близько 08:03 год. їй зателефонував директор ЦПО [PERSON] і повідомив, що вона звільнена і їй необхідно здати товарно-матеріальні цінності [PERSON] Після розмови з директором ЦПО [PERSON] вона погодилась розписатись у наказі про звільнення, хоча у тексті була проставлена дата звільнення 04.09.2013р. При цьому, 05.09.2013р. матеріальні цінності здавались нею відповідно до наказу ЦПО від 05.09.2013 року № 56 «Про створення комісії для прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей...» - порушена ст. 43 Конституції України, на той момент вона вважалась звільненою. 18.09.2013 р. нею до ЦПО був наданий лист-пропозиція, де вона зазначила права, які вважала порушеними і запропонувала надати відповідь про можливість вирішити питання без залучення правоохоронних органів. Але відповідь, яку їй надали 03.10.2013р. не була вичерпною і не задовольняла жодної її пропозиції. Більш того, як з'ясувалось, 04.09.2013р. на неї був складений акт про відсутність її на робочому місці. Вона не мала можливості ознайомитись з ним 05.09.2013р. - ніхто не повідомив про його існування. Наголошує на тому, що акт був складений після надання нею листа - пропозиції 18.09.13р. або пізніше. Відповідно до ст. 38 Кодексу Законів про Працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Звільнення було здійснено у день подання письмового попередження. Підставою була заява, яка й досі знаходиться у неї незареєстрованою. Центром позашкільної освіти м. Первомайська постійно здійснювались порушення трудового законодавства. Так їй була винесена догана за невиконання посадових обов'язків. В пояснювальній записці було зазначено, що вона знаходилась на лікарняному в той час, коли стався інцидент, який став причиною винесення догани. Але це нікого не цікавило. Хоча п. 7.3 посадової інструкції визначено, що за відсутності завідувача господарством його обв'язки виконує особа, призначена у встановленому порядку. Пунктом 4.1.3 колективного договору визначено, що обов'язком керівника ЦПО є організація обліку явки на роботу й відход з роботи працівників. Але у ЦПО він не ведеться. Але з минулого року вона виходила на роботу о 07:00 год. та закінчувала її о 16:00год., у зв'язку із скороченням посади адміністратора та переведення сторожів на ставку 0,8. Все це було відображено у графіках виходу на роботу, які складались секретарем [PERSON] Відповідно до Додатку 7 Наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 947 від 23.08.2012 «Про затвердження Примірної інструкції з ведення ділової документації в позашкільних навчальних закладах», графіки належать до документів, що не підлягають реєстрації службою діловодства (діловодом) позашкільного навчального закладу і де вони знаходяться зараз невідомо. Тому вона не може підтвердити час виходу на роботу. На підставі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всієї суми, яка належить йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. Виплата була здійснена 18.09.2013 року. Також, згідно ст.117 КЗпП України, у випадку невиплати з вини власника підприємства, установи, організації належної звільненому працівнику суми в терміни, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спора про її розміри, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Додаток № 1 Колективного договору визначає Положення про преміювання працівників. За три роки жодного разу її не було премійовано, більш того жодного відкритого розгляду про питання нарахування премій не було. Відповідно до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ЦПО м. Первомайська на 2009-2013 роки, а саме п. 5.1.18 - «працівникам з ненормованим робочим днем надавати щорічну додаткову відпустку... - завідуючому господарством до 7 календарних днів». У статті 83 КЗпП України визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, додаткова щорічна відпустка не нараховувалась у 2011, 2012, 2013 роках. Вона з 01.08.2011р. по 16.08.2011р., з 25.06.2012р. по 12.08.2012р., з 01.07.2013р. по 18.08.2013р. на час відпустки [PERSON] виконувала обов'язки директора ЦПО. Згідно із статтею 105 КЗпП України, працівникам, які виконують обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, проводиться доплата. Пунктом 4 підпунктом 3 (а) Наказу Міністерства освіти та науки України від 26.09.2005 № 557 (із змінами) встановлений розмір доплати працівникам у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників; за суміщення професій (посад). При виконанні нею обов'язків директора ЦПО [PERSON] під час його відпустки у 2011, 2012, 2013 роках доплата не здійснювалась. У п. 1 посадової інструкції завідуючого господарством зазначено - «завгосп відноситься до категорії керівників». Абзацом 6 статті 6 розділу 2 Закону України від 15.11.96 № 505/96-ВР "Про відпустки" (із змінами), керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, а у відповідності із Додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.1997р. № 346, завідувачу відділу позашкільного закладу надається щорічна основна відпустка тривалістю у 42 календарних дні. У свою чергу завідувач господарством, відповідно до Додатку 11 Наказу Міносвіти від 26.09.2005р. № 557, є працівником, на якого поширюються умови оплати праці працівників навчальних закладів та установ освіти. У 2011, 2012, 2013 роках нарахування щорічної основної відпустки здійснювалось із розрахунку 24 календарних днів. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А також відповідно до пункту другого підпункту 4 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди» (із змінами), за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про стягнення моральної (нематеріальної) шкоди» (із змінами) за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (із змінами) під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до статей 94, 277 Цивільного кодексу фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до абз. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (із змінами) недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Ненадання у повному обсязі щорічної основної відпустки, додаткової щорічної відпустки, відсутність, встановленої законодавством, доплати за виконання обов'язків директора на час його відпустки, протягом трьох років завдавали їй моральних страждань. Складне матеріальне становище не давало змоги забезпечити гідний рівень життя її двох дітей - студенток. З кожним роком її страждання ставали більш тяжкими. Звернення щодо можливих порушень її прав до голови Профсоюзу ЦПО [PERSON] та безпосередньо до директора ЦПО [PERSON] залишились без результату, бездіяльність керівників змусила її докласти додаткові зусилля для організації свого життя, внутрішні переконання не давали змоги змиритись з несправедливістю, яка оточувала її у ЦПО. Тільки у цьому році вона отримала можливість ознайомитись з колективним договором та переконалась, що її права були порушені. Стресова ситуація при раптовому звільненні без передачі товарно-матеріальних цінностей, призвели до збільшення рівня цукру у крові, підвищення тиску, порушення роботи шлунково-кишкового тракту. Вона не мала змоги вирішити питання з пошуку іншої роботи протягом двох тижнів, в неї забрали можливість відкликання заяви, сором перед сім'єю, вона втратила можливість отримання матеріальних коштів, робити свій вклад у сімейний бюджет та неможливість самостійно задовольнити особисті потреби призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків із своїми близькими, а також депресивного стану, у якому знаходиться й досі. Відповідно до відповіді на її лист-пропозицію, керівництво ЦПО принизило ділову репутацію своїми діями - складення акту на дії, які вона не вчиняла, відсутність на робочому місці у робочий час. У випадку неможливості оплати встановлених судом рішень ст. 238 КЗпП визначено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою за час вимушеного прогулу або за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення або переведення здійснені з явним порушенням закону чи якщо власник або уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі. Просить поновити, у зв'язку із незаконним звільненням, її на посаді завідуючого господарством у Центрі позашкільної освіти м. Первомайська з 05.09.2013 та скасувати наказ Центра позашкільної освіти м. Первомайська № 78/к від 04.09.2013 року «Про звільнення з роботи [PERSON].». Стягнути з відповідачів на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19.09.2013 року по день поновлення судом її на посаді завідуючого господарством у Центрі позашкільної освіти м. Первомайська. Стягнути з відповідачів на її користь грошову доплату у розмірі 50% посадового окладу директора Центра позашкільної освіти м. Первомайська за виконання обов'язків директора ЦПО у 2011р. - 378,13грн., 2012р. -1512,36грн., 2013р.- 1593,06грн., разом 3483,55грн. Стягнути з відповідачів на її користь грошову компенсацію за невикористану основну та додаткову щорічну відпустки у 2011,2012.2013 роках - 3491,25грн. Стягнути з відповідачів на її користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 15000грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача центру позашкільної освіти Первомайської міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що 04.09.2013 року завгоспом [PERSON] було подано заяву на звільнення. В цей день відповідно до її заяви було видано наказ № 78/к від 04.09.2013 року «Про звільнення [PERSON].», з зазначенням дати звільнення 04.09.2013 року, бо саме на цю дату вона наполягала. Наказ на звільнення був зареєстрований відповідно до п.6.5. Типової інструкції ведення ділової документації в позашкільних навчальних закладах, затвердженої наказом №947 від 23.08.2012 року. З невідомих причин, після підготування наказу на звільнення, [PERSON] вихопила свою заяву у секретаря [PERSON]., про що свідчить доповідна записка [PERSON] Через деякий час в цей же день [PERSON] принесла копію своєї заяви та віддала її [PERSON] Відразу після цього [PERSON] ознайомилася з наказом про своє звільнення, отримала трудову книжку. 04.09.2013 року була зібрана комісія для передачі матеріальних цінностей з підзвіту [PERSON], проте на момент передачі о 15 год. 55 хв., її не було на робочому місці. Не з'явилася [PERSON] і до кінця робочого дня, про що складено відповідний акт. Відповідно до п.4.1.4. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Центру позашкільної освіти м.Первомайська та правил внутрішнього розпорядку для працівників Центру позашкільної освіти м. Первомайська робочий день встановлюється з 8.00год. до 17.00год., обідня перерва - з 12.00 до 13.00 годин. У зв'язку з вищевикладеним передача матеріальних цінностей відбулася 5.09.2013 року. Позивачка наполягає на виплаті їй 3-х місячної допомоги при звільненні, проте така виплата проводиться лише в тому випадку, якщо причиною звільнення працівника за власним бажанням є невиконання власником або уповноваженим органом законодавства про працю, умов виконання колективного або трудового договору. В поданій [PERSON] заяві про звільнення така причина вказана не була. Компенсація за невикористану відпустку дійсно була виплачена позивачці 18.09.2013 року, а не в день її звільнення 04.09.2013 року, як це передбачено трудовим законодавством, внаслідок того, що Центр позашкільної освіти і управління освіти Первомайської міської ради є бюджетними організаціями і коштів у своєму розпорядженні не мають, а фінансуються з місцевого бюджету. Заявка на отримання коштів на виплату компенсації була подана своєчасно. В позовній заяві [PERSON] вказує на порушення п. 5.18 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Центру позашкільної освіти м. Первомайська, а саме ненадання їй додаткових відпусток. Проте, ні у своїх заявах на надання щорічної основної відпустки за 2011- 2013 роки, ні окремими заявами [PERSON] не просила про надання додаткових відпусток, тому це питання не розглядалося ні адміністрацією ЦПО, ні його профспілковим комітетом. Відповідно до ст.83 КЗпП та ст. 24 Закону України «Про відпустки», грошова компенсація за невикористані дні додаткових відпусток не нараховується і не виплачується. За виконання обов'язків директора згідно Інструкції №102 дійсно може встановлюватися доплата до 50%, проте ця виплата не є обов'язковою і в зв'язку з обмеженістю бюджетів 2011-2013 років позивачці не виплачувалась. В позовній заяві [PERSON] вказує на порушення при нарахуванні кількості днів щорічної основної відпустки у 2011 - 2013 роках. Згідно з Порядком надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних педагогічних частин, підрозділів, інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, затвердженим Постановою КМУ від 14 квітня 1997 р. №346 завгосп не входить до переліку професій, на які поширюється дія вищевказаного Порядку. За період роботи [PERSON] не зверталась ні до голови профспілки ЦІЮ [PERSON], ні до директора ЦПО [PERSON] щодо порушень її прав. З колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Центру позашкільної освіти м. Первомайська та Правилами внутрішнього розпорядку для працівників Центру позашкільної освіти м. Первомайська [PERSON] була ознайомлена в день прийняття її на посаду завгоспа ЦПО - 01.08.2011року, про що свідчить запис в особовій картці працівника. Що стосується стягнення моральної шкоди, то вони вважають недоведений факт її спричинення та обґрунтування розміру суми. Просять відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник співвідповідача управління освіти Первомайської міської ради Бровар О.С. позовні вимоги не визнала та пояснила, що звільнення [PERSON] було проведено 04.09.2013р. у відповідності з діючим законодавством на підставі її заяви про звільнення за власним бажанням. Так як, завгосп будь-якого навчального закладу є матеріально-відповідальною особою, наприкінці робочого дня, 04.09.2014р., була організована передача матеріальних цінностей, проте позивачка була відсутня на робочому місці. В день звільнення [PERSON] головним бухгалтером [PERSON] був проведений розрахунок всіх компенсаційних виплат, проте, внаслідок відсутності фінансування фактично виплата розрахункових сум була проведена 18.09.2013р. За період затримки виплати остаточного розрахунку з 04.09.2013р. по 18.04.2014р. управлінням освіти Первомайської міської ради в добровільному порядку було нараховано та сплачено середній заробіток. Крім того, [PERSON] просить стягнути на її користь доплату у розмірі 50% від посадового окладу директора Центра позашкільної освіти м. Первомайська за виконання нею посадових обов'язків директора у 2011, 2012, 2013 роках. Згідно з п.52 Інструкції про порядок затвердження заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993р. №102 (зі змінами), керівники установ і закладів освіти мають право в межах фонду заробітної плати (фонду оплати праці) встановлювати за погодженням з профспілковим комітетом доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника. Конкретний розмір доплат встановлюється фактично виконаного обсягу робіт. Виходячи з вищевикладеного, цей вид доплати не є обов'язковим. [PERSON] виконувала обов'язки директора в літній період, коли в закладі ще не розпочався навчально-виховний процес, тому доплата їй не встановлювалась, бо фактично робота директора навчального закладу нею не виконувалась. Крім того, так як цей вид доплати встановлюється в межах фонду оплати праці, доплату не встановлювали у зв'язку з відсутністю економії по заробітній платі. [PERSON] просить стягнути компенсацію за невикористану основну та додаткову відпустки за 2011-2013 роки, при цьому вона стверджує, що кількість днів її щорічної основної відпустки має складати 42 календарні дні за рік, а додаткової - 7 календарних днів за рік. Згідно з розділом II Додатку до Порядку надання щорічної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних педагогічних частин, підрозділів інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагог працівникам та науковим працівникам, затвердженим Постановою КП 14 квітня 1997 р. №346, завгосп не входить до переліку професій, поширюється дія вищевказаного Порядку. Таким чином, кількість днів щорічної основної відпустки для завгоспа Центра позашкільної освіти складає 24 календарні дні. Щодо ненадання їй додаткових відпусток, то ні у своїх заявах на надання щорічної основної відпустки за 2011 - 2013 роки, ні окремими заявами [PERSON] не просила про їх надання, тому це питання не розглядалося ні адміністрацією ЦПО, ні його профспілковим комітетом. А відповідно до ст.83 КЗпП та ст. 24 Закону України «Про відпустки» 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР грошова компенсація за невикористані дні додаткових відпусток не нараховується і не виплачується. Що стосується стягнення моральної шкоди, то вважає недоведений факт її спричинення. Просять відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює головним бухгалтером в управлінні освіти Первомайської міської ради. 04.09.2013 року надійшов наказ про звільнення завгоспа [PERSON] за власним бажанням. Вона у цей же день особисто зробила розрахунки виплат і всю бухгалтерську документацію передала до каси та казначейства, був направлений реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників бюджетних коштів від 04.09.2013 року № 916. Їй відомо, що [PERSON] була відсутня на робочому місці, тому у цей день їй не змогли вручити письмовий розрахунок. 04.09.2013 року управління освіти Первомайської міської ради письмово повідомило її, що проведені нарахування за відпрацьований час, за компенсацію за невикористану відпустку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює бухгалтером в управлінні освіти Первомайської міської ради. 06.09.2013 року вона вийшла з відпуски. На її столі лежав наказ про звільнення [PERSON] Вона пішла до головного бухгалтера [PERSON] і вона їй пояснила, що розрахункові вже нараховані, що розрахунок зроблений і вся необхідна бухгалтерська документація передана у касу управління освіти. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює бухгалтером матеріального відділу. Вона входила до складу комісії, яка була призначена для передачі матеріальних цінностей. 05.09.2013року комісія склала акт передачі основних коштів інвентарю, товарно-матеріальних цінностей від завгоспа [PERSON] заступнику директора [PERSON] [PERSON] не повідомляла членів комісії про те, що вона не бажає передавати матеріальні цінності, або не бажає звільнятися. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює завідувачем науково-технічним відділом у Центрі позашкільної освіти м. Первомайська, є головою профспілкового комітету. 04.09.2013 року вона ввійшла до складу комісії яка склала акт про те, що 04.09.2013р. завгосп [PERSON] на момент запрошення її директором [PERSON] для передачі матеріальних цінностей, 15 годин 55 хвилин, на робочому місці була відсутня і до закінчення робочого часу, 17 годин, на робочому місці не з'явилася. Вона також входила до складу комісії, яка була призначена для передачі матеріальних цінностей. 05.09.2013 року комісія склала акт передачі основних коштів інвентарю, товарно-матеріальних цінностей від завгоспа [PERSON] заступнику директора [PERSON] [PERSON] не повідомляла членів комісії про те, що вона не бажає передавати матеріальні цінності, або не бажає звільнятися. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює секретарем у Центрі позашкільної освіти м. Первомайська. 04.09.2013 року завгосп [PERSON] написала заяву про звільнення. В цей день було видано наказ № 78к про звільнення [PERSON] з зазначенням дати звільнення 04.09.2013 року. [PERSON] наполягала, щоб її звільнили саме у цей день та наполягала щоб зареєстрували її заяву про звільнення. Вона відмовила у реєстрації заяви і пояснила, що реєструється тільки наказ, а до нього додається тільки зава. Після того, як був виготовлений наказ на звільнення, вона ознайомила [PERSON] з цим наказом. [PERSON] вихопила у неї свою заяву та вийшла з кабінету. Через деякий час [PERSON] принесла їй копію заяви, оригінал залишила собі. [PERSON] ознайомилася з наказом та отримала трудову книжку, про що була зроблена помітка у журналі реєстрації трудових книжок та на наказі. Наказ був зареєстрований у журналі реєстрації наказів. 04.09.2013 року вона ввійшла до складу комісії яка склала акт про те, що 04.09.2013р. завгосп [PERSON] на момент запрошення її директором [PERSON] для передачі матеріальних цінностей, 15 годин 55 хвилин, на робочому місці була відсутня і до закінчення робочого часу, 17 годин, на робочому місці не з'явилася. Вона також входила до складу комісії, яка була призначена для передачі матеріальних цінностей. 05.09.2013 року комісія склала акт передачі основних коштів інвентарю, товарно-матеріальних цінностей від завгоспа [PERSON] заступнику директора [PERSON] [PERSON] не повідомляла членів комісії про те, що вона не бажає передавати матеріальні цінності, або не бажає звільнятися. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює заступником директора у Центрі позашкільної освіти м. Первомайська. 04.09.2013 року вона ввійшла до складу комісії і була головою цієї комісії, яка склала акт про те, що 04.09.2013р. завгосп [PERSON] на момент запрошення її директором [PERSON] для передачі матеріальних цінностей, 15 годин 55 хвилин, на робочому місці була відсутня і до закінчення робочого часу, 17 годин, на робочому місці не з'явилася. Вона також входила до складу комісії і була головою цієї комісії, яка була призначена для передачі матеріальних цінностей. 05.09.2013 року комісія склала акт передачі основних коштів інвентарю, товарно-матеріальних цінностей від завгоспа [PERSON] заступнику директора [PERSON] [PERSON] не повідомляла членів комісії про те, що вона не бажає передавати матеріальні цінності, або не бажає звільнятися. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює прибиральницею службових приміщень у Центрі позашкільної освіти м. Первомайська. 04.09.2013 року [PERSON] не могли знайти у приміщенні центру. Запитували у неї де може знаходитися [PERSON] У цей же день вона ввійшла до складу комісії , яка склала акт про те, що 04.09.2013р. завгосп [PERSON] на момент запрошення її директором [PERSON] для передачі матеріальних цінностей, 15 годин 55 хвилин, на робочому місці була відсутня і до закінчення робочого часу, 17 годин, на робочому місці не з'явилася. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню за таких обставин. В суді встановлено: Згідно копії трудової книжки, наказом Центра позашкільної освіти м. Первомайська № 330/к від 28.07.1911р. [PERSON] прийнята на посаду завгоспа. (а.с. 9-12). Згідно з копією наказу управління освіти Первомайської міської ради № 330/к від 28.07.2011р. про прийняття за переводом [PERSON], наказано [PERSON] прийняти за переводом 01.08.2011 року на посаду завгоспа Центра позашкільної освіти Первомайської міської ради. Директору ЦПО [PERSON] наказано укласти з [PERSON] договір про повну матеріальну відповідальність. Створити комісію та провести передачу матеріальних цінностей з підзвіту колишнього завгоспа [PERSON] в підзвіт завгоспа [PERSON] На час відпустки [PERSON] виконуючого обов'язки директора призначити завгоспа [PERSON] з 01.08.2011 року. (а.с.10). Згідно копії особової картки працівника, [PERSON] звільнена 29.07.2011 року за переводом до ЦПО (п.5 ст. 36 КЗпП України). (а.с.130). Згідно з копією договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.08.2011р., у цілях забезпечення збереження матеріальних цінностей управління освіти виконавчого комітету Первомайської міської ради в особі начальника [PERSON] і завгоспа [PERSON] уклали договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.42). Згідно копії заяви від 04.09.2013р. на ім'я директора ЦВО [PERSON], [PERSON] просить звільнити її за власним бажанням.(а.с.8). Згідно з копією наказу № 78/к від 04.09.2013р. про звільнення [PERSON], наказано [PERSON] - завгоспа Центру позашкільної освіти м. Первомайська звільнити 04.09.2013р. за власним бажанням та виплатити компенсацію за невикористану відпустку 15 кал.днів.(а.с.96). Згідно з копією наказу № 56 від 05.09.2013р. про прийом - передачу товарно-матеріальних цінностей, у зв'язку зі звільненням завгоспа [PERSON] наказано створити комісію для прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей Центру позашкільної совіти м. Первомайська з підзвіту [PERSON] у підзвіт [PERSON] Акт прийому-передачі здати до централізованої бухгалтерії управління освіти. (а.с.43). Згідно з копією акту про передачу матеріальних цінностей від 05.09.2013р., комісія призначена наказом № 56 від 05.09.2013р. склали акт передачі основних засобів, малоцінного інвентарю і товарно-матеріальних цінностей із завгоспа [PERSON] на зам. директора [PERSON] (а.с.36-39) Відповідно до довідки управління освіти Первомайської міської ради № 1365 від 25.10.2013р., [PERSON] прийнята до центру позашкільної освіти по переводу з дитячо-юнацької спортивної школи 01серпня 2011 року і звільнена за власним бажанням 04 вересня 2013 року. Її заробітна плата з серпня 2011 року по вересень 2013 року склала 11946грн.14 коп. (а.с.55). Відповідно до довідки управління освіти Первомайської міської ради № 1366 від 25.10.2013р., за період роботи в центрі позашкільної освіти [PERSON] були надані відпустки: з 22.08.по 15.09.2011 року - 24 календарних днів, відпускні - 849,38грн.; з 10.09. по 03.10.2012 року - 24 календарних днів, відпускні - 1064,40грн.; з 08.01. по 18.01.2013 року - 11 календарних днів, відпускні - 521,95грн.(а.с.54). Відповідно до виписки з журналу реєстрації наказів, наказ № 78/к від 04.09.2013р. про звільнення [PERSON] зареєстрований у даному журналі за реєстраційним номером № 78/к від 04.09.2013р.(а.с.123). Згідно з копією листа Управління освіти Первомайської міської ради № 273 від 04.09.2013 року, [PERSON] повідомлено, що на 04.09.2014 року, дату її звернення проведені нарахування на загальну суму 897грн.82коп.: за відпрацьований час - 199грн.57коп.; компенсація за невикористану відпустку - 698грн.25коп.; утримання - 85грн.10 коп.; перераховується на р/рахунок - 812грн.72коп.(а.с.204). Згідно з копією наказу № 78/к від 04.09.2013р. про звільнення [PERSON], вона з наказом ознайомлена.(а.с.124). Згідно з виписки з журналу реєстрації трудових книжок за № 74, 04.09.2013року зареєстрована видача на руки трудової книжки при звільнені [PERSON].(а.с.125). Згідно з копією реєстру бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів коштів від 04 вересня 2013 року № 916, на р/рахунок перераховано - 812грн.72коп. (а.с.205). Згідно з копією акту від 04.09.2013р., комісією у складі головуючого зам.директора [PERSON] та членів комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено акт про те, що завгосп [PERSON] 04.09.2013р. на момент запрошення її директором [PERSON] для передачі матеріальних цінностей (15 годин 55 хвилин) на робочому місці була відсутня і до закінчення робочого часу (17 годин) на робочому місці не з'явилася.(а.с.126) Згідно з копією наказу № 3/1/к від 09.01.2014р. про виплату [PERSON] середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку, наказано виплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки виплати компенсаційного розрахунку при звільненні з 04 по 18 вересня 2013 року у кіот кості 15 календарних днів середній заробіток, а саме: нарахування - 687.05грн.; утримання - 103,05грн.; до сплати - 584,00грн. (а.с.179). Згідно з копією списку № 17 від 17.01.2014 року на виплату заробітної плати робітникам Управління освіти через ПАТ «ПриватБанк», [PERSON] донараховано до сплати 584грн.00коп.(а.с.180). Оцінюючи в сукупності здобуті докази суд визнає їх достовірними, а позовні вимоги в частині поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що звільнення позивачки було проведено на підставі заяви про звільнення за власним бажанням. Її ніхто не примушував писати заяву, вона сама наполягала на її звільненні та наполягала зареєструвати її заяву про звільнення. На підтвердження власного бажання не працювати завідуючою господарством позивачка, як матеріально відповідальна особа, передала матеріальні цінності іншій уповноваженій наказом директора ЦПО особі, ознайомилася з наказом про своє звільнення, отримала трудову книжку. Згідно ст. 23 Закону України « Про позашкільну освіту», трудові відносини в системі позашкільної освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України "Про освіту", цим законом та іншими нормативно-правовими актами. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади. Призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника державного і комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, та місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, за поданням керівника позашкільного навчального закладу. Призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних та інших працівників державного та комунального позашкільного навчального закладу здійснює керівник позашкільного навчального закладу. Відповідно до п. 6.1.16 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Центра позашкільної освіти м. Первомайська на 2009-2013 рр. передбачена доплата 50% за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основної роботи. Проте підставою для цього є "наказ першого керівника ЦПО з обов'язковим погодженням з профспілковим комітетом. Без такої згоди накази, видані першим керівником в односторонньому порядку, юридичної сили не мають, наказ МОН України №118 від 24.02.2005 р." Згідно наказу 102 від 15.04.93р. «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти», додаткова оплата праці за суміщення професій і посад, не пов'язаних з педагогічною роботою, надбавки за високі творчі та виробничі досягнення в роботі, преміювання, інші види додаткової оплати. Керівники установ і закладів освіти мають право в межах фонду заробітної плати, фонду оплати праці встановлювати: за погодженням з профспілковим комітетом - доплати за суміщення професій, посад, розширення зони обслуговування чи збільшення обсягів виконуваних робіт, а також за виконання поряд з основною роботою обов'язків тимчасово відсутніх працівників без обмеження розмірів цих доплат та переліків суміщуваних професій, посад. Конкретний розмір доплат встановлюється з фактично виконаного обсягу робіт. Доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього керівника його штатним заступникам не провадяться. З вище викладеного вбачається, що право встановлювати доплати є правом керівника, а не його обов'язком. Наказом керівника доплата встановлена не була. Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно наказу від № 557 від 26.09.2005р. «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» 3) доплати працівникам: а) у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): ( Абзац перший підпункту "а" підпункту 3 пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства освіти і науки № 614 ( 21361-05 ) від 25.10.2005 ) за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників; за суміщення професій (посад); за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваних робіт. Зазначені види доплат не встановлюються керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, їх заступникам; Відповідно до п. 1.1 посадової інструкції завідуючої господарством (а.с. 41) ця посада віднесена до категорії керівників. Згідно затвердженого постановою КМУ від 14 квітня 1997 р. № 346 «Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам» та додатку до Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, тривалість щорічної основної відпустки керівних працівників навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічних, науково-педагогічних працівників та наукових працівників - завідувачу відділу, лабораторії, кабінету, складає 42 дні. Згідно до п. 3 наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 1230 від 31.10.2012р. про «Типові штатні нормативи позашкільних навчальних закладів», посада завідуючої не віднесена до категорії завідувачів відділу, а є самостійною посадою. Згідно ст.6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Працівникам з неармованим робочим днем надається додаткова щорічна відпустка тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договором, угодою. Конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці встановлюється колективним чи трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах. Пунктом 5.1.18 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Центра позашкільної освіти м. Первомайська на 2009-2013 рр. завідуючій господарством передбачена щорічна додаткова відпустка за ненормований робочий день до 7 календарних днів. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно п. 8 Рекомендацій щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці, затвердженої наказом Мінпраці та соціальної політики України від 10 жовтня 1997 р. № 7, додаткова відпустка за ненормований робочий день надається пропорційно часу, відпрацьованому на роботі посаді, що дають право на цю відпустку. Тому позивачці належить виплатити грошову компенсацію в наступному розмірі: За умовами колдоговору завгосподарством визначено 7 календарних днів додаткової відпустки на рік. Позивачка була прийнята на роботу 01.08.2011 р. та звільнена 04.09.2013 р. Кількість днів додаткової відпустки пропорційно відпрацьованому часу у 2011 році становить = 7 к. дн. /12 місяців х відпрацьовані місяці у 2011 році=2,9 днів. Тобто, за 2011 рік позивачці повинна бути виплачена грошова компенсація за 3 календарні дні додаткової відпустки за ненормований робочий день. В п. 4 позовних вимог позивачка зробила розрахунок середньоденної заробітної плати за кожен рік роботи для нарахування відпустки. У 2011 році основа для нарахування відпустки за день становить 35,18 грн. 11433,98грн.(заробітна плата для нарахування відпустки за 2011 рік) / 325 днів (кількість календарних днів року за цей період ) = 35,18грн. Три календарні дні додаткової відпустки за ненормований робочий день х на 35,18 грн. = 105,54 грн. За 2012 рік позивачці повинна бути виплачена грошова компенсація за 7 календарних дні додаткової відпустки за ненормований робочий день. В п. 4 позовних вимог позивачка зробила розрахунок середньоденної заробітної плати за кожен рік роботи для нарахування відпустки. У 2012 році основа для нарахування відпустки за день становить 44,35 грн. 15787,80грн. (заробітна плата для нарахування відпустки за 2012 рік) / 356 днів (кількість календарних днів року за цей період ) = 44,35грн. 7 календарних днів додаткової відпустки за ненормований робочий день х на 44,35 грн. = 310,45 грн. За 2013 рік Кількість днів додаткової відпустки пропорційно відпрацьованому часу у 2013 році становить = 7 к.дн. /12 місяців х відпрацьовані місяці у 2013 році = 5 днів Тобто за 2013 рік позивачці повинна бути виплачена грошова компенсація за 5 к.дн. додаткової відпустки за ненормований робочий день. В п. 4 позовних вимог позивачка зробила розрахунок середньоденної заробітної плати за кожен рік роботи для нарахування відпустки. У 2013році основа для нарахування відпустки за день становить 46,55 грн. 5 календарних днів додаткової відпустки за ненормований робочий день х на 46,55 грн. = 232,75 грн. 698,25грн. (компенсація за невикористану відпустку за серпень 2013 року) / 15 днів (кількість календарних днів невикористаної відпустки за серпень 2013 року) = 46,55грн. Загальна сума компенсації становить: 105,54+310,45+232,75=648,74 грн. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноважений ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт спричинення моральної шкоди позивачки суд вважає не доведеним, оскільки вона не надала не одного доказу в обґрунтування заподіяної їй моральної шкоди. На підставі викладеного і

Outcome: partial