Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

18 травня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за надані освітні послуги, яким просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 2 574 грн. за надані освітні послуги та 1 600 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 13 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем у справі - [PERSON] було укладено Договір №329/1.2015Ф/Д про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за спеціальністю «Фармація». Коледж Національного фармацевтичного університету є структурним підрозділом Національного фармацевтичного університетом та не є окремою юридичною особою, що вбачається з положення про Коледж національного фармацевтичного університету. Згідно п. 2.1. Договору позивач зобов'язався надати відповідачу за його кошти освітню послугу з підготовки студента - [PERSON] на рівні державних стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм виконавця, затверджених для обраної спеціальності. За укладеним договором відповідає є замовником послуг. На підставі наказу ректора університету №79-кс від 17 серпня 2015 року [PERSON] було зараховано на денну форму навчання 1 курсу (1 семестр) 2015/2016 н.р. за спеціальністю «Фармація». Згідно п. 3.1., п. 5.4. Договору Замовник зобов'язався кожного місяці своєчасно вносити плату за підготовку студента протягом всього терміну навчання, що становив 3 роки. Загальна вартість послуги за підготовку фахівця становила 25 740 грн. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік, що становить 10 місяців складала 8 580 грн, тому кожного місяця позивач повинен був сплачувати 858 грн. Відповідно до п. 5.5. Договору, при помісячній оплаті послуг позивач мав сплачувати вартість навчання за поточний місяць до 10 чиста поточного місяця. Обовязок щодо надання освітніх послуг виконувалися позивачем належним чином. На підставі наказу ректора №78-кс від 02 вересня 2016 [PERSON] було відраховано за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року, невиконання навчального плану є підставою для відрахування студента. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року, порушення умов контракту є підставою для відрахування студента. Відповідно до п. 9.2 Договору позивач має право в односторонньому порядку відрахувати студента за невиконання навчального плану, за порушення умов договору, порушення Положення Виконавця, навчальної дисципліни, правил внутрішнього розпорядку Виконавця, за порушення Замовником зазначеного в Договорі порядку внесення плати за навчання - несплати вартості підготовки, та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.2 договору, студент зобовязаний виконувати всі вимоги, які ставляться перед ним виконавцем відповідно до законодавства України, навчальних планів, правил внутрішнього розпорядку виконавця. На момент відрахування борг [PERSON] за надані освітні послуги становив 3 432 грн. Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 12.09.2016 року та складала 858,00 грн. На момент подачі позовної заяви наявний борг перед позивачем складає 2 574 грн, що вбачається з довідки про сплату вартості навчання студента [PERSON]. Відповідачем не було належним чином виконано свого обов'язку щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за договором. Згідно з п.11 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» повноваження щодо відрахування студентів належать ректору вищого навчального закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлено в договорі. Невиконання умов договору порушує права позивача, у зв'язку із чим він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання позивачем судової кореспонденції. 14 червня 2017 року від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Національного фармацевтичного університету. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. (а.с. 41) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що перед Національним фармацевтичним університетом вона заборгувала кошти в сумі 2 574 грн. за 3 місяці недоплати за навчання [PERSON] Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним та Цивільним процесуальним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства, а статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 13.08.2015 між [PERSON] та Національним фармацевтичним університетом, в особі директора коледжу [PERSON] було укладено договір №329/1.2015 Ф/Д про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем "Молодший спеціаліст" за спеціальністю "Фармація".(а.с. 5 - 6) З копії наказу №79-Кс коледжу Національного фармацевтичного університету від 17.08.2015 року вбачається, що [PERSON] було зараховано з 01.09.2015 року студенткою першого курсу денної форми навчання коледжу Національного фармацевтичного університету. (а.с. 7, 8) З копії наказу №78-Кс коледжу Національного фармацевтичного університету від 02.09.2016 року вбачається, що [PERSON] було відраховано з коледжу. Підстава відрахування [PERSON] - борг по сплаті за навчання, не приступила до занять з 01.09.2016 року. (а.с. 9) З довідки про сплату вартості навчання студента [INFO], що сума заборгованості за контрактом №329/1.2015 перед коледжем Національного фармацевтичного університету складає 2 574 грн. (а.с. 11) Судом встановлено, що між [PERSON] та коледжем Національного фармацевтичного університету було укладено договір №329/1.2015 Ф/Д про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем "Молодший спеціаліст" за спеціальністю "Фармація" - [PERSON], яка дійсно навчалася у коледжі та була відрахована із коледжу у зв'язку із тим, що з 01.09.2016 року не приступила до навчання та наявність боргу по сплаті за навчання. Договором, укладеним між сторонами встановлено, що замовник зобов'язався кожного місяці своєчасно вносити плату за підготовку студента протягом всього терміну навчання, що становив 3 роки. Загальна вартість послуги за підготовку фахівця становила 25 740 грн. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік, що становить 10 місяців складала 8 580 грн, тому кожного місяця позивач повинен був сплачувати 858 грн. При помісячній оплаті послуг замовник мав сплачувати вартість навчання за поточний місяць до 10 чиста поточного місяця. Студент зобовязаний виконувати всі вимоги, які ставляться перед ним виконавцем відповідно до законодавства України, навчальних планів, правил внутрішнього розпорядку виконавця. (п. 3.1., п. 5.4, п. 5.5, п. 4.2 Договору) Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до т. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №1895 від 28.04.2017 року, позивачем, при зверненні до суду з зазначеним позовом, був сплачений судовий збір у розмірі 1 600 грн. 80 коп., а тому з [PERSON] на користь Національного фармацевтичного університету стягується судовий збір в сумі 1 600 грн. Таким чином з урахування викладено суд вбачає підстави для задоволення позову Національного фармацевтичного університету та стягнення з [PERSON] заборгованості за надані освітні послуги в розмірі 2 574 грн. та 1 600 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду

Outcome: approved