Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП. В судовому засіданні позивач представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 17.06.2018 року близько 18-00 годин водій [PERSON] , керуючи автомобілем „Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] по Харківській площі в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем „BMW 520i", д.н.з. [NUMBER] , порушивши при цьому вимоги п.13.1 ПДР України. Своїми неправомірними діями [PERSON] завдала позивачу матеріальної шкоди на суму 114 280 грн. 80 коп. Автомобіль „Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] на день ДТП був застрахований ПрАТ „ПРОСТО страхування". Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна", яке замовило за власною ініціативою автотоварознавче дослідження автомобіля „BMW 520i". Згідно звіту №47910 розмір матеріальної шкоди, завданий автомобілю позивача, склав 81 002 грн. 73 коп. В листі - відповіді ПрАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна" повідомило, що з даної суми буде відраховано ПДВ на запасні частини та матеріали пофарбування в сумі 12 226 грн. 84 коп. Таким чином, страховик виплатив позивачу 68 775 грн. 89 коп. страхового відшкодування, яке вона отримала. 15.10.2018 року позивач закінчила відновлювальний ремонт свого автомобіля, сплативши його вартість 114 280 грн. 80 коп. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю між завданою матеріальною шкодою та страховою виплатою в розмірі 33 278 грн. 07 коп. (114280,80 - 81002,73). Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в чисельних відвідуваннях медичних установ разом з пасажиркою автомобіля „BMW 520i" [PERSON] , яка в той день отримала тілесні ушкодження, а також у тривалому очікування ремонту свого автомобіля з 21.09.2018 року до 15.10.2018 року, в результаті чого позивач та її члени сім`ї змушені були їздити громадським транспортом, яка [PERSON] оцінює в 10 000 грн. Вказаний розмір матеріальної та моральної шкоди просить стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку разом зі сплаченим при зверненні до суду судовим збором. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що визнає моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., в задоволенні решти позову просить відмовити, вказавши, що на день ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ „ПРОСТО страхування" на підставі полісу №АК/8691459 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.01.2018 року. Відповідач вчасно повідомила свого страховика ПрАТ „ПРОСТО страхування" про настання страхового випадку. Таким чином, виконання обов`язку щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика в межах, встановлених законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто, звернення позивача безпосередньо до відповідача, як винної особи, є необґрунтованим і суперечить нормам законодавства. Крім того, розмір відновлювального ремонту, сплаченого позивачем ТОВ „ПРОФІТ-АВТО" в розмірі 114280,80 грн. є необґрунтовано завищеним. Обґрунтування моральної шкоди також не ґрунтується на законі, оскільки всі дії по відновленню автомобіля позивача та комунікації з відповідачем здійснював її представник [PERSON] А вчинення дій щодо лікування [PERSON] позивачем, яка не є стороною у справі, не є відповідальністю відповідача перед позивачем у вигляді відшкодування моральної шкоди. Представник 3-ї особи ПрАТ „ПРОСТО страхування" в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, а у направленому клопотанні до суду начальник управління претензійно-правового забезпечення АТ „ПРОСТО страхування" [PERSON] просив розглянути справу у відсутність представника страховика, зазначивши, що позовні вимоги є обґрунтованими і відповідають обставинам справи (а.с.99-100). Представник 3-ї особи ПрАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна" в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи юридична особа була повідомлена судом належним чином (а.с.65), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника 3-я особа не зверталась. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Автомобіль „BMW 520i", д.н.з. [NUMBER] , 2013 року випуску, чорного кольору, належать на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , що підтверджується інформацією наряду-замовлення №000123 від 21.09.2018 року станції технічного обслуговування „ BMW-Service" ТОВ ТОВ „ПРОФІТ-АВТО" (а.с.18). Автомобіль „Nissan Qashqai+2", д.н.з. [NUMBER] , 2012 року випуску, червоного кольору належав на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 15.05.2013 року ВРЕР ДАІ №13 при УДАІ м. Києва, про що свідчить його копія (а.с.12). У відповідності до ч.5, ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. П.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 1.03.2013 року за №4 зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як встановлено у судовому засіданні, 17.06.2018 року близько 18-00 годин водій [PERSON] , керуючи автомобілем „Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] по Харківській площі в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем „BMW 520i", д.н.з. [NUMBER] , порушивши при цьому вимоги п.13.1 ПДР України. За змістом ч.6, ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Щасної Т.В. від 2.08.2018 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.10-11). В подальшому дана постанова нею не оскаржувалась і зміст визнаний у судовому засіданні. Описані вище обставини визнані у судовому засіданні учасниками справи, тому не доказуються в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Автомобіль „Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] на день ДТП був застрахований ПрАТ „ПРОСТО страхування" відповідачем згідно полісу №АК/8691459 від 2.05.2018 року, за яким встановлено ліміт страхової відповідальності за заподіяну шкоду майну в розмірі 100 000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.21). Цивільно-правова відповідальність позивача [PERSON] була застрахована в ПрАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна" на підставі полісу №АМ/5659839 від 9.01.2018 року, за яким встановлено ліміт страхової відповідальності за заподіяну шкоду майну в розмірі 100 000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.22). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"статтею 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 цього Закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 Закону України №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачає ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами п.3, ч.1, ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Системний аналіз вказаних норм права, а також інших норм, пов`язаних з даними правовідносинами наголошує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 зазначеного Закону України, цей страховик набуває зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму, виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Як регламентує п.5, ч.1, ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; Як встановлено судом, відповідач [PERSON] виконала свої зобов`язання щодо своєчасного повідомлення свого страховика ПрАТ „ПРОСТО страхування" про настання страхового випадку за описаною вище подією, що підтверджується її повідомленням від 18.06.2018 року (а.с.110). Таким чином, обов`язок по виплаті потерпілому завданої шкоди перейшов до страховика відповідача. Як вбачається зі звіту №47910 від 3.08.2018 року ТОВ „Експерт-Авто", здійсненого за заявою ПрАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна", страховика позивача [PERSON] , матеріальна шкода, заподіяна автомобілю позивача, дорівнює 81 002 грн. 73 коп. (а.с.111-121). Даний звіт складався на підставі протоколу технічного огляду №47910 транспортного засобу - автомобілю „BMW 520i", д.н.з. [NUMBER] (а.с.115-116), в якому відображені всі пошкодження, що утворились при ДТП за присутності представника позивача [PERSON] , від якого зауважень до протоколу не поступило. Згідно ст.29 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, позивач [PERSON] мала б звернутись до страховика відповідача ПрАТ „ПРОСТО страхування" з вимогою про виплату їй страхового відшкодування в межах ліміту в розмірі 100 000 грн., оскільки за змістом описаних норм права відповідач в такому випадку звільняється від відповідальності по виплаті витрат матеріальної шкоди, крім випадків, передбачених ст.1194 ЦК України. Позивач та її представник не звертались до ПрАТ „ПРОСТО страхування" з такою вимогою, тому в задоволенні вимоги про стягнення суми 33 278 грн. 07 коп. матеріальної шкоди, завданої ДТП необхідно відмовити. Крім того, суд не приймає до уваги суму відновлювального ремонту в розмірі 114 280 грн. 80 коп., сплачену позивачем, оскільки сума матеріального збитку, встановлена її страховиком і складає 81 002 грн. 73 коп. і повністю охоплюється розміром ліміту страхової відповідальності, встановленим страховим полісом, укладеним між відповідачем та її страховиком. У відповідності до ч.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки відповідач визнала розмір нанесеної моральної шкоди позивачу своїми неправомірними діями при вчиненні ДТП в 1000 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку на підставі ст.206 ЦПК України. В задоволенні решти суми необхідно відмовити, оскільки вона не ґрунтується на законі. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, сплаченого останньою при зверненні до суду.

Outcome: partial