Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У грудні 2019 позивач ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Торецьктепломережа" звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 34805,40 грн. та судові витрати, в обґрунтування позову зазначив наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , і відповідно є споживачами теплової енергії. Однак, протягом тривалого часу відповідачі несвоєчасно сплачували заборгованість за спожиті послуги з теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.10.2012 по 01.11.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 34805 грн. 40 коп., яка складається з: борг за спожиту теплову енергію в сумі 27275,97 грн., інфляційні збитки 5677,30 грн., 3% річних в сумі 1852,14 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 26.10.2021 позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів борг за спожиту теплову енергію 12298,72 грн. з урахуванням відрахувань з доходів боржників за виконавчими листами органами ДВС у розмірі 14977,26 грн., крім того просив стягнути суму інфляційних збитків 5677,30 грн., суми 3 % річних 1852,14 грн., а всього 19828,16 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Провадження у справі після скасування заочного рішення відкрито 20.08.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідачів та відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали письмову заяви з проханням розглянути справу без їх участі, проти позову заперечують, просять застосувати строк позовної давності за період з 01.10.2012 по 01.12.2016, при цьому вважають, що сума основного боргу повинна складати 12353,70 грн., з яких вже утримано з відповідачів 7405,83 грн., таким чином, залишок боргу складає 4947,87 грн. При цьому, просять врахувати, що [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] і з 24.04.2017 навіть не зареєстрований в ній. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за вказаним особовим рахунком здійснено розрахунок споживання теплової енергії нараховано плату за надання послуг в сумі 12298,72 грн. У зв`язку з цим суд зазначає. В силу дії ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 7 ст. 26 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" договір на надання послуг з централізованого опалення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Згідно ст. 634 ЦК України (Договір приєднання) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналась, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналась, сторона, яка приєдналась, має довести. Що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості браги участь у визначенні умов договору. На виконання вищезазначених норм права ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було розміщено (опубліковано) проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення: на офіційному сайті ОКИ "Донецьктеплокомуненерго" http://www.kpdtke.com.ua; на офіційному сайті Виробничої одиниці ОКП "Донецьктеплокомуненерго" "Торецьктепломережа" http://dzteplo.com.ua; на інформаційному стенді у відділі реалізації послуг Виробничої одиниці OKП "Донецьктеплокомуненерго" "Торецьктепломережа" за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Світла, 5. Окрім цього публікація проекту Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення була оприлюднена в газеті "Урядовий кур`єр" та "Дзержинський уїзд". За весь період, який підлягає стягненню, боржник (відповідач) на адресу стягувача (позивача) з письмовими заявами, щодо укладення договору у письмовій формі або заявами з негодою з деякими пунктами договору, не звертався. Таким чином відповідач приєднався до Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття\~322\~ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до \~ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно\~ст. 160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по зобов`язанням, що випливають із зазначеного договору. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки КП "Торецьккомсервіс" Торецької міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 13). \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.08.2021, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 95). Згідно відомостей сектору реєстрації місця проживання військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 26.12.2019 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 31). \~ \~ \~ \~Згідно відомостей сектору реєстрації місця проживання військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 26.12.2019 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 32). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність письмово оформленого договору не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного суду від 10.09.2019 р. по справі № 912/2369/18. Відповідно до ст.20, ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875- IV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Як підтвердження факту надання послуги теплопостачання відповідачу за адресою: [ADDRESS] є акти включення та відключення опалення в будинку [ADDRESS] за опалювальний період 2012 2019. (а.с. 17-20). Згідно норм Житлового кодексу України власник (наймач) житлового будинку (квартири) зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Крім того, згідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. По особовому рахунку 1497 сплата за спожиту теплову енергію нарахована з розрахунку за 1 ГКаЛ опалювальної площі квартири та діючого тарифу на підставі даних теплолічильника. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.08.2016 між ОКП "Донецьктеплокомуненерго" та [PERSON] було укладено договір про розстрочення заборгованості та своєчасну оплату поточних платежів за послуги з теплопостачання №5621 від 01.08.2016 на суму заборгованості, що виникла станом на 01.07.2016 у сумі 12584,45 грн. Згідно п.2.1 договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість шляхом щомісячного перерахування на поточний рахунок позивача 349,56 грн. протягом 36 місяців з 01.08.2019 по 31.07.2019 та сплачувати суму поточного щомісячного платежу за послуги з теплопостачання згідно діючого тарифу. (а.с. 21) Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. При цьому, твердження представника відповідачів, що відповідач [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] і з 24.04.2017 навіть не зареєстрований в ній, суд не бере до уваги, оскільки хоча [PERSON] не є власником вказаної квартири, але станом на 26.12.2019 зареєстрований за вказаною адресою, тому як член сім`ї наймача (власника) зобов`язаний сплачувати отримані комунальні послуги, в тому числі й за постачання теплової енергії. Протилежне не спростовано відповідачем. Разом із тим, стороною відповідачів було заявлено про застосування позовної давності у спорі. Розглядаючи подану заяву, суд виходить із наступного. Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Відповідно до ч. 1, ч.5\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Таким чином, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як було встановлено судом, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, починаючи з 01.10.2012, а тому саме ця дата є початком перебігу позовної давності. Згідно\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з матеріалів справи, що згідно з умовами договору про погашення заборгованості відповідач зобов`язана щомісячно сплачувати платежі рівними частинами відповідно до умов цього договору, щомісяця сплачувати поточні платежі за користування послугою з водопостачання та водовідведення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON] повністю припинила виконувати щомісячні зобов`язання з погашення заборгованості за спожиті\~послуги з\~теплової енергії з листопада 2013 року, потім в грудні 2017 року одноразово сплатила 10 грн., внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. Виходячи з цього, заборгованість за отримані послуги з теплової енергії, нарахована відповідачу [PERSON] до 31.12.2017 року, починаючи з 01.12.2014 року не підлягає стягненню, у зв`язку із спливом строку позовної давності. Таким чином,\~позовні\~вимоги про\~стягнення суми\~заборгованості підлягають\~частковому задоволенню\~і з\~відповідачів необхідно\~стягнути заборгованістьв сумі 7559 грн. 29 коп., виходячи із уточненої представником позивача суми заборгованості в розмірі 12298 грн. 72 коп, за вирахуванням суми заборгованості, яка нарахована поза межами строків позовної давності в сумі 4794 грн. 41 коп. Також суд зазначає, що відповідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В\~статті 625 ч. 2 ЦК України\~зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки для стягнення сум інфляційної складової та 3% річних відповідно до ст. 257 ЦК України застосуванню також підлягає загальна позовна давність тривалістю у три роки, то суд вважає необхідним стягнути з відповідачів по справі інфляційну складову в сумі 2363 грн. 83 коп., та 3% річних у сумі 680 грн., які розраховані за період з 03.12.2016 року по 03.12.2019 року. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial