Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути на його користь з останньої аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем з 27 грудня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2015 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживав з матірю у м. Москва Російської Федерації. Вказав, що кожного місяця надсилав відповідачу кошти на утримання сина, а на літні канікули він приїжджав до ньго, проживав та повністю перебував на його утриманні. Однак, дізнавшись від сина, що він не відвідував школу, а сплачуванні ним кошти відповідач витрачала на власні потреби, а також про неналежні умови проживання, вирішив забрати сина на постійне проживання до села Іванківці, оскільки син вже досяг віку, коли самостійно може визначати з ким із батьків буде проживати та виявив таку волю. При цьому, відповівдач за весь час не наполягала на поверненні сина. Зазначив, що дитина повністю знаходиться на його утриманні. Жодної матеріальної допомоги відповідач не надає. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, представник позивача подав до суду заяву, зареєстровану за вх.№2779/19 від 25 лютого 2019 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд справу розглянути у її та відсутність позивача, не заперечувала відносно винесення заочного рішення. Відповідач повторно не зявилась у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 08 лютого 2019 року, де міститься підпис останньої. Поважність причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив не подала. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини у справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2003 року. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], матірю якої згідно з копією свідоцтва про народження є відповідач (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає з батьком [PERSON], [INFO], по вулиці Шевченка, 52, у селі Іванківці Знамянського району Кіровоградської області та перебуває на його утриманні, про що свідчить довідка Іванковецької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області №90 від 18 лютого 2019 року (а.с.38). Згідно довідки №231 від 11 жовтня 2018 року, вчиненої ОНЗ «Дмитрівська [PERSON] ступенів ім. Т.Г. Шевченка», [PERSON], [INFO], навчається в 7 класі філії «Іванковецька [PERSON] ступенів» опорного навчального закладу «Дмитрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів імені [PERSON] Знамянської районної ради Кіровоградської області» (а.с.7). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні положення щодо обставин, які суд враховує при визначенні аліментів передбачені пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум, зокрема, на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обовязок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень ст 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, а також того, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно приписів п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п.3 ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців (стягненню підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.). Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.. На підставі\~викладеного,\~ст.ст.84, 180,\~182,\~183,\~191\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved