Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У лютому 2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання дій протиправними, усунення перешкод у користуванні автомобілем, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що 27.05.2012 року його зупинили працівники Державної автомобільної інспекції м. Харкова за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 126, 130 КУпАП працівники ДАІ здійснили огляд та затримання транспортного засобу, яким він керував, а саме: легкового автомобіля ВАЗ 21101 реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007. Після затримання автомобіль був транспортований співробітниками ДАІ на штрафний майданчик Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси», розташований за адресою: м. Харків, вул. Льва Толстого, де автомобіль перебуває до теперішнього часу. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що працівники ДАІ мали можливість затримати автомобіль позивача шляхом блокування, а не шляхом доставки його для зберігання на штрафний майданчик, оскільки автомобіль під час його затримання не створював дорожньому руху ніяких перешкод, а тим більше - суттєвих. Крім того, позивачу не було надано можливості повідомити іншу особу про тимчасове затримання його автомобіля і його місцезнаходження для вжиття заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації. Позивач неодноразово звертався з заявами та скаргами про повернення йому затриманого автомобіля до Управління ДАІ в Харківській області, начальника ХМУ ГУМВСУ в Х/о, ДП МВС України «Інформ-ресурси», Прокуратури Харківської області, Президента України, однак ДП МВС України «Інформ-ресурси» відмовляється повернути йому автомобіль без оплати послуг за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, хоча за повернення тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. На думку позивача, такі незаконні дії працівників ВДАІ ХМУ ГУМВС в Х/о та ДП МВС України «Інформ-ресурси» призводять до порушення його права власності та заподіюють йому моральну шкоду, яку він оцінює в загальній сумі 20 000, 00 гривень. Позивач просить суд визнати протиправними дії Відділу Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області та Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» щодо затримання мого автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, поміщення його на штрафний майданчик, утримання на штрафному майданчику, неповернення автомобіля на його неодноразові заяви, а також вимагання сплатити кошти за його зберігання на штрафмайданчику та усунути перешкоди у користуванні легковим автомобілем ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2007, шляхом зобов'язання Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» повернути позивачу зазначений автомобіль без стягнення оплати за зберігання на штрафному майданчику. Стягнути на його користь з Відділу Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області моральну шкоду у сумі 10 000, 00 гривень. Стягнути на його користь з Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» моральну шкоду у сумі 20 000, 00 гривень. Стягнути на його користь з Відділу Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області та Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» судові витрати. В судове засідання позивач та його представник надали письмові пояснення, в яких уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, представник позивча просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач Відділ Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області в письмових запереченнях заперечував проти задоволення позову, посилаючись на наступні обставини. Інспектор Сорокін А.М. під час затримання 27.05.2012 року належного позивачеві автомобіля діяв на підставі вимог "Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках" затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1102. Зазначені у позові питання щодо оплатного надання послуг з утримання транспортного засобу на майданчику тимчасового зберігання стосується компетенції Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» та не належить до компетенції Державтоінспекції. Відповідач Харківська філія ДП МВС України «Інформ-ресурси» в свої письмових запереченнях заперечував проти задоволення уточненого позову, посилаючись на наступні обставини. Згідно п.12 " Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках" затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1102 передбачено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника ( співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ч.4 ст.265-2 КупАП України передбачено, що після закінчення триденного строку тимчасового закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. Позивач взагалі не звертався із письмовою заявою щодо видачі автомобіля зі спеціального майданчика. Позивач з'явився до Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» з вимогою видати автомобіль без сплати за збереження тимчасово затриманого транспортного засобу лише в жовтні 2012 року. На дану вимогу йому було повідомлено та роз'яснено порядок видачі тимчасово затриманих транспортних засобів, але позивач категорично відмовився сплатити за послуги по збереженню його автомобіля. Відповідач Відділ Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області та відповідач Харківська філія ДП МВС України «Інформ-ресурси» у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи сповіщені у встановленому законом порядку, відповідач Відділ Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області надав заяву про слухання справи за відсутністю представника (а.с.66-68), від відповідача Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково виходячи з наступного. Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст.16 ЦК України У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що що 27.05.2012 р. близько 00 годин 10 хвилин позивач [PERSON] був зупинений інспектором ДПС РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшиною міліції Сорокіним А.М. під час керування автомобілем ВАЗ 21101 реєстраційний номер [NUMBER], 2007 р.в., за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АХ1 №350188, складеного відносно [PERSON] за ч.1 ст.130 КУпАП, місце зупинки автомобіля - м.Харков, пр.Г.Сталінграда154. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON], долучених до матеріалів справи, місце зупинки співробітниками ДАІ його автомобіля знаходилось на відстані приблизно 500-700 метрів від місця його постійного проживання (м.Харків, пр-т М.Жукова, буд.53). Співробітник ДАІ Сорокін А.М. після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП сів за кермо автомобіля [PERSON] та під його керуванням автомобіль був транспортований на штрафний майданчик, де був складений протокол огляду та затримання транспортного засобу. При цьому поняті при складанні даного документу присутні не були. 18.06.2012р. він отримав у командира роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області майора міліції Ігнатенка І.С. резолюцію про повернення автомобіля (на зворотного боці протоколу огляду і затримання) і в цей же день звернувся до Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси», де повернути автомобіль відмовились без сплати 2130,00 гривень за 24 доби зберігання. Як вбачається з протоколу огляду та затримання транспортного засобу №812 від 27.05.2012р., складеного інспектором ДПС РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшиною міліції Сорокіним А.М., при огляді і затримці автомобіля [PERSON] були присутні поняті [PERSON], [PERSON] (а.с.12). В протоколі не зазначено місце зберігання затриманого транспортного засобу. На зворотному боці протоколу має місце штамп «Командир роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області майора міліції Ігнатенко І.С., 18.06.2012р.», а також запис «Автомобиль выдать». Як вбачається з долучених до справи квитанцій зі штампами ДП МВС України «Інформ-ресурси» та реквізитами для здійснення оплати (а.с.13,14), до сплати за перші 3 доби підлягає по 150 гривень за добу, за 3-30 по 80 гривень за добу, більше 30 діб - по 50 гривень за добу. Позивачем суду надані квитанції на оплату за перші 24 доби в загальній сумі 2130 гривень, що відповідає даті отримання резолюції про можливість видачі автомобіля у командира роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області майора міліції Ігнатенка І.С. Зазначене свідчить про те, що позивач дійсно 18.06.2012р. звертався до ДАІ та ДП МВС України «Інформ-ресурси» за видачею йому затриманого автомобіля. Крім того, позивач письмово неодноразово звертався до Відділу Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області (а.с. 15-16, а.с. 27-28, а.с.31-32, а.с.54), Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» (а.с. 34), Прокуратури Харківської області (а.с.18), Президента України (а.с.23), Харківське міське управління міліції ГУМВСУ в Харківській області (а.с.27) з проханням повернути йому автомобіль, що вбачається з копій заяв, долучених до матеріалів справи Як вбачається з відповіді заступника начальника ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області В.М.Усенко від 05.11.2013 року за № 4259 на інформаційний запит [PERSON] (а.с.150), документування викликів спеціальних - евакуаторів черговою частиною РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не передбачено чинним законодавством. Згідно листа Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.09.2013 року за № 02-26/2-3782 (а.с.153) встановлені порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені п.1 ч.2 ст.13, п.2 ст.50 Закону України " Про захист економічної конкуренції" з боку Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках в межах Харківської області. Крім вказаного, адміністративна колегія Відділення зобов'язала Підприємство в особів Філії припинити зазначене порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом встановлення економічно обґрунтованих тарифів на послуги з тимчасового встановлення економічно обґрунтованого рівня рентабельності. Як вбачається з п.1.4, 2.25 Договору про спільну діяльність за № 28 від 19.03.2012р. (а.с.80-84), укладеного між Харківською філією ДП МВС України «Інформ-ресурси» та УДАІ ГУМВСУ в Харківській області, єдиною підставою для надання послуг та стягнення плати є Акт огляду затриманого транспортного засобу, який складається між ДП МВС України «Інформ-ресурси» та власником (водієм) автомобіля. Такий Акт Харківською філією ДП МВС України «Інформ-ресурси» на підтвердження правомірності надання послуг та висунення вимог про стягнення плати за зберігання Відповідачем ХФ ДП МВС України «Інформ-ресурси» суду не наданий. Відповідно до довідки АА №5562222 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.99) серед видів діяльності ХФ ДП МВСУ України «Інформ-ресурси» не зазначений такий вид діяльності як послуги із зберігання транспортних засобів. За клопотанням представника позивача у судове засідання судом неодноразово викликались для допиту в якості свідків інспектор ДПС Сорокін А.М., поняті [PERSON] та [PERSON], командир роти ДПС Ігнатенко І.С., які за викликом не з'явились, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.265-2 КУпАП працівник ДАІ тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник ДАІ зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації. У ч.ч.3, 4 ст. 265-2 КУпАП зазначено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч.5 ст.265-2 КУпАП за подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Згідно п.3 " Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1102 (надалі Порядку), доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів -евакуаторів. Згідно п.4 Порядку, для доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку уповноважена особа Державтоінспекції викликає евакуатор через чергового по підрозділу Державтоінспекції. Згідно п.9 Порядку, у разі коли водій з'являється на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу, уповноважена особа Державтоінспекції не проводить тимчасове затримання транспортного засобу, а оформляє протокол про адміністративне правопорушення. Згідно п.5 ст.4 та ст.8 Порядку, про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу уповноважена особа Державтоінспекції повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення адресу місця зберігання автомобіля та робить запис у протоколі про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням адреси місця зберігання автомобіля. Згідно п10 Порядку, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання. Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення або акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. Враховуючи всі викладені обставини суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо визнання протиправними дій інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшини міліції Сорокіним А.М. при затриманні автомобіля позивача, транспортування його на штрафний майданчик та поміщення автомобіля на зберігання, так як Відділом Державтоінспекції Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області не надано суду доказів того, що автомобіль [PERSON] при зупинці суттєво перешкоджав дорожньому руху. Крім того, Відповідачем не доведено, що працівники ДАІ надали можливість [PERSON] повідомити про тимчасове затримання автомобіля та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором, і вжили заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації. Також, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача ХФ ДП МВС України «Інформ-ресурси» з огляду на відсутність Акту огляду затриманого транспортного засобу, який є єдиною підставою для надання послуг та стягнення плати, а також підтвердження фактів неодноразових звернень [PERSON] до відповідача з проханням повернути йому автомобіль. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить також до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. Так, Згідно зі ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування на його користь з ВДАІ ХМУ ГУМВС в Харківської області та Харківської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує наступне. Незаконні дії працівників ВДАІ ХМУ ГУМВС в Х/о та ДП МВС України «Інформ-ресурси» призводять до порушення права власності позивача [PERSON] Моральна шкода полягає в тому, що відсутність можливості користуватися автомобілем завдало позивачеві значних незручностей, оскільки даний автомобіль є єдиним транспортним засобом у його родині. До того ж, перешкоди у користуванні автомобілем позбавили його можливості підтримувати нормальні суспільні зв'язки. Позивач тривалий час намагався врегулювати питання, пов'язане з поверненням йому автомобіля (звертався з відповідними скаргами, заявами, листами, з'являвся на особисті прийоми, відвідував адвоката для отримання правової допомоги), на що витратив багато свого особистого часу та коштів. Таким чином, позивач [PERSON] пристосовувався до відсутності автомобіля, тобто його звичайний спосіб життя змінився. В зв'язку з цим, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує характер моральних страждань позивача, час, протягом якого він не може користуватися автомобілем, а також суд враховує принцип розумності і справедливості, з урахуванням всього цього стягує з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. з кожного. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов повинен бути частково задоволеним. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 107 грн.30 коп.

Outcome: partial