Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище зазначеним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 вересня 2014 року між сторонами було укладено договір на виготовлення та монтаж міжкімнатних дверей, з терміном виконання робіт 20 робочих днів. Нею зобов'язання за договором виконано, а саме сплачено завдаток в розмірі 6 500 грн. Від виконання взятих на себе зобов'язань відповідач ухиляється, на неодноразові звернення не реагує та не здійснює поставку меблів, чим завдав їй моральну шкоду. Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» просить задовольнити її позовні вимоги. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, при цьому про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10, ч. 2 ст. 27 і ст. 60 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 3 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі, які перебувають на території України, під час придбання, замовлення або використання товарів (робіт, послуг) для задоволення своїх побутових потреб мають право на: державний захист своїх прав; гарантований рівень споживання, належну якість товарів (робіт, послуг), торговельного та інших видів обслуговування, відшкодування збитків, завданих товарами (роботами, послугами) неналежної якості, а також майнової та моральної шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами (роботами, послугами) у випадках передбачених законодавством; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав... У відповідності до ч.3 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (надані послуг) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року між сторонами було укладено Договір №761 на виготовлення та встановлення міжкімнатних дверей з терміном виконання робіт 20 робочих днів. Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно вказаного вище договору позивачем сплачено 05 вересня 2014 року завдаток у розмірі 6.500 грн. Відповідно до п.3.3 Договору у випадку несвоєчасної поставки чи неповставки товару, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 0,01% від вартості недопоставленого товару за кожний робочий день прострочки. Вартість товару, відповідно до вищевказаного договору, становить 12.900 грн., 0,01% від вартості зазначеного товару = 129 грн. Таким чином підлягає стягненню з ФОП [PERSON] на користь позивача сплачений нею завдаток за виготовлення міжкімнатних дверей у розмірі 6 002,50 грн. та штраф за порушення умов договору у розмірі 129 грн.. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивача збитків, понесених нею по сплаті процентів та комісії за користування кредитними коштами, що були використані нею для оплати вартості замовлення, у розмірі 585,13 грн., оскільки це є особистими зобов'язаннями позивача за договором, що був укладений між нею та ПАТ «КБ «ПриватБанк», які виникли на підставі саме вказаних договірних зобов'язань, а не з договору №761, укладеного 05 вересня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON]. Відповідно до положень Конституції України, зокрема ст.ст.55, 68 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Згідно вимог ст.24 Закону України "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Виходячи з вище наведеного, оскільки відповідачем не було поставлено товар в передбачені терміни, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими в частині повернення сплаченої суми авансу у розмірі 6 002,50 грн. та штраф відповідно до п. 3.3 Договору - 129 грн. Безпідставними є і вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі - 1 000 грн. Правовими нормами в галузі договірних правовідносин можливість відшкодування моральної шкоди не передбачена, при цьому моральна шкода не включена до переліку, визначеного у ст. 23 ЦК України, що також виключає можливість її стягнення з відповідача на користь позивача. Ні норми Цивільного кодексу України, ні норми Закону України «Про захист прав споживачів», які встановлюють відповідальність за порушення зобов'язань за договором, ні укладений між сторонами договір не передбачають такого правого наслідку порушення зобов'язань за договором як відшкодування моральної шкоди за обставин, на які посилається позивач. Зокрема, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров"я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Прострочення доставки позивачу товару не створює небезпеки для життя і здоров'я людей, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Стороною позивача не надано суду підтвердження того, що послуги відповідача є небезпечними для життя та здоров'я, а отже підстави для відшкодування моральної шкоди - відсутні. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial