Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

27.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КЗ «Костянтинівський медичний коледж», КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки», в якому просить: - визнати її звільнення 11.11.2016 року незаконним й поновити її на роботі в КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки», оскільки вона є молодим спеціалістом за направленням Костянтинівського медичного училища відповідно до Угоди від 02.09.2013 року, та строк її відпрацювання не сплив; - з огляду на її правовий статус молодого спеціаліста, у випадку відмови їй в поновленні на роботі в КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» зобовязати КЗ «Костянтинівський медичний коледж» здійснити перерозподіл з наступним направленням її на роботу в інше КЛПУ м. Костянтинівки (так як житлової площі при розподілі не надається), оскільки ще не скінчився строк її відпрацювання за направленням відповідно до Угоди від 02.09.2013 року між нею молодим спеціалістом і Костянтинівським медичним училищем; - при ухваленні рішення про поновлення її на роботі в КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» або перерозподілі її в місті Костянтинівка як молодого спеціаліста на нове місце роботи у відповідності до ч.2 ст.235 КЗпП України зобовязати КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» сплатити їй середній заробіток за час вимушеної відсутності на роботі, посилаючись на те, що вона в 2013 році була зарахована до Костянтинівського медичного училища на бюджетну форму навчання за результатами конкурсу сертифікатів 3710. 01.07.2016 року вона отримала диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю «Сестринська справа», сертифікат державного зразку № 1761 (2016 МОЗ України (результат 203 бали (87,33 % правильних відповідей), комплексний кваліфікаційний іспит зі спеціальності здала на 5 (відмінно). Відповідно до угоди від 02.09.2013 року «Про підготовку фахівців із вищою освітою», укладеною між нею та Костянтинівським медичним училищем, вона отримала направлення на роботу в КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки». Згідно з умовами цієї угоди, спеціалісти, які навчаються на бюджетній формі навчання, та які отримують неповну вищу медичну освіту, повинні відпрацювати за спеціальністю не менше трьох років. Відповідно до направлення, яке видало їй Костянтинівське медичне училище, вона прийшла працевлаштовуватися на роботу в міську інфекційну лікарню. 01.08.2016 року вона приступила до роботи відповідно до наказу № 02-2/39 від 29.07.2016 року. При цьому, незважаючи на те, що вона навчалася на бюджетній формі навчання, їй довелося погодитися на декретну ставку палатної медсестри [PERSON] За весь час своєї трудової діяльності в інфекційній лікарні її цілеспрямовано, методично намагалися звільнити. 11.11.2016 року о 13 год. 30 хв. інспектор з кадрів КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» [PERSON] ознайомила її з наказом про звільнення, не попередив її про це за три дні відповідно до КЗпП України, та не повідомивши про це обласний департамент охорони здоровя Донецької держадміністрації м. Краматорська. Звільнили її за п.2 ст.36 КЗпП України по закінченню трудового договору, у звязку з виходом на роботу основного працівника [PERSON] На її думку, кадровик інфекційної лікарні на мала права її, як молодого спеціаліста, який працює за направленням, звільняти за п.2 ст.36 КЗпП України. Таким чином, замість трьох років вона відпрацювала 3 місяці 11 днів. 07.11.2016 року в інфекційну лікарню була прийнята на роботу палатною медсестрою [PERSON], яка вже підтвердила свій диплом, працюючи три роки в Реабілітаційному діагностичному центрі м. Костянтинівки. Зазначила, що в КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» є вільні ставки медсестер, але вони у звязку з мінімальною завантаженістю поділяються між іншими працівниками. 14.11.2016 року вона повідомила про своє звільнення начальника відділу кадрів департаменту облздраввідділу в м. Краматорськ. 02.12.2016 року вона стала на облік в центр зайнятості м. Костянтинівки. 14.01.2017 року вона повідомила про своє звільнення Костянтинівське медичне училище. Відповідно до ст.197 КЗпП України молодим спеціалістам передбачено надання першого робочого місця за спеціальністю на період не менше трьох років у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - КЗ «Костянтинівський медичний коледж» за дорученням [PERSON]Є в судовому засіданні заперечувала проти позову, зауваживши на такому. Направлення випускників Костянтинівського медичного училища на роботу підписується та завіряється департаментом охорони здоровя Донецької обласної держадміністрації м. Краматорська. Саме департамент виявляє вакантні місця в медичних установах Донецької області та збирає відомості про місця, на які повинні бути працевлаштовані випускники. На підставі цих відомостей КЗ «Костянтинівський медичний коледж» надає своїм випускникам право вибрати з загального списку одне вакантне місце, на яке вони будуть працевлаштовані. Тому перенаправити випускника на інше місце роботи КЗ «Костянтинівський медичний коледж» не може. Випускнику надається направлення на роботу разом із повідомленням. Направлення на роботу заповнюється департаментом, а повідомлення заповнюється роботодавцем. КЗ «Костянтинівський медичний коледж» щорічно контролює процес працевлаштування випускників. Кожен з випускників надає КЗ «Костянтинівський медичний коледж» підтвердження, що він дійсно працевлаштований. [PERSON] з приводу її звільнення не зверталася до КЗ «Костянтинівський медичний коледж». Представники відповідача - КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» за довіреністю [PERSON] та за договором про надання правової допомоги [PERSON]І в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог за тих підстав, що [PERSON] було відомо, що вона приймається на роботу тимчасово, вона власноруч написала заяву про прийняття на роботу. КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» є структурним підрозділом Департаменту охорони здоровя Донецької обласної держадміністрації м. Краматорська, тому установа не правомочна укладати будь-які угоди. [PERSON] була направлена до них Департаментом. При прийомі на роботу [PERSON] була повідомлена про те, що в них є дві декретні ставки. [PERSON] погодилася працювати на декретній ставці. Водночас, [PERSON] було запропоновано постійну роботу медичної сестри на прийомі, від чого вона відмовилася. 08.11.2016 року основний працівник медична сестра [PERSON], на місце якої тимчасово була прийнята [PERSON], письмово повідомила КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» про свій вихід з декретної відпустки, у звязку з чим позивачку було звільнено. [PERSON] була ознайомлена з наказом від 11.11.2016 року про її звільнення, від підпису в наказі відмовилася, про що був складений акт. На дату звільнення позивачки в КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» були відсутні вакантні місця. Вважають звільнення [PERSON] законним. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази у справі, дістає таких висновків. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] заклад «Костянтинівський медичний коледж» здійснює вид діяльності за кодом КВЕД 85.42 Вища освіта (основний). За розпорядженням Голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 25.01.2017 року №70, Костянтинівське медичне училище перейменовано на [PERSON] заклад «Костянтинівський медичний коледж» (а.с.93). 02 вересня 2013 року між Костянтинівським медичним училищем та [PERSON] було укладено угоду про підготовку фахівців із вищою освітою, за якою Костянтинівське медичне училище зобовязується забезпечити студентові якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з начальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; місце працевлаштування в державному секторі народного господарства після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації. Студент зобовязується прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; кожен рік (три роки) надавати на адресу Костянтинівського медичного училища підтвердження про працевлаштування (а.с.9). Згідно з дипломом молодшого спеціаліста серії Е16 № 126405 [PERSON] у 2016 році закінчила Костянтинівське медичне училище за спеціальністю «Сестринська справа» та здобула кваліфікацію «Медична сестра» (а.с.10). Наказом головного лікаря КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» від 29 липня 2016 року № 02-2/39 [PERSON] прийнято з 01 серпня 2016 року на посаду сестри медичної палатної інфекційного відділення для дітей, тимчасово, на час перебування основного робітника, сестри медичної палатної інфекційного відділення для дітей, [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до дня фактичного виходу її на роботу, з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с.80). Відповідно до повідомлення про направлення на роботу б/н від 01.08.2016 року випускник [PERSON], яка закінчила Костянтинівське медичне училище в 2016 році, призначена на посаду зі спеціальності сестра медична палатна інфекційного відділення для дітей КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» з 01.08.2016 р. на час перебування основного робітника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до дня фактичного виходу її на роботу (а.с.13). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] навчалася у вищому навчальному закладі за рахунок бюджетних коштів та, отримавши диплом молодшого спеціаліста, була направлена вищим навчальним закладом на роботу до КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» на підставі угоди про підготовку фахівців із вищою освітою. 11 листопада 2016 року наказом головного лікаря КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» № 02-2/71 «Про припинення строкового трудового договору» [PERSON], сестру медичну палатну інфекційного відділення для дітей звільнено 11 листопада 2016 року в звязку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України (а.с.79). Листом від 11.11.2016 року № 01-3/111 головний лікар КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» повідомив начальника відділу учбових закладів, кадрів та мобілізаційної роботи департаменту охорони здоровя Донецької облдержадміністрації про звільнення з 11 листопада 2016 року сестри медичної палатної інфекційного відділення для дітей [PERSON], яка була прийнята тимчасово на час знаходження у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років основного працівника. Станом на 11.11.2016 року вакантні посади середніх та молодших медичних працівників у КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» відсутні (а.с.83). Вирішуючи питання дотримання відповідачами вимог діючого трудового законодавства при звільненні позивачки, суд виходив з такого: Відповідно до ст.52 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ (в редакції, діючій на момент укладення угоди), випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. Відповідно до ч.2 ст.197 КЗпП України, молодим спеціалістам - випускникам державних навчальних закладів, потреба в яких раніше була заявлена підприємствами, установами, організаціями, надається робота за фахом на період не менше трьох років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки від 17 липня 2006 року №536 «Про запровадження укладання тристоронніх угод "вищий навчальний заклад-студент-роботодавець", відповідно до ст.56 Закону України "Про вищу освіту" та на виконання Указу Президента України від 4 липня 2005 року № 1013/2005 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення функціонування та розвитку освіти в Україні" запроваджено, починаючи з 2007/2008 навчального року, укладання тристоронніх угод "вищий навчальний заклад - студент - роботодавець" з особами, які навчаються за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю за державним замовленням за цільовими направленнями на другому курсі, та затверджено Примірну угоду про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю за державним замовленням, що додається. На час навчання [PERSON] у Костянтинівському медичному училищі, було передбачено укладання тристоронньої угоди між учбовим закладом, студентом й майбутнім роботодавцем. Як встановлено судом, та не заперечувалося сторонами, між Костянтинівським медичним училищем, позивачем [PERSON] та КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» або іншим роботодавцем, тристороння угода не укладалася. За приписами діючого на час виникнення між сторонами спірних правовідносин законодавства, а також у відповідності до угоди про підготовку фахівців із вищою освітою від 02 вересня 2013 року між Костянтинівським медичним училищем та [PERSON], саме на випускників вищих навчальних закладів покладено обовязок після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. Зі свого боку відповідач [PERSON] заклад «Костянтинівський медичний коледж» забезпечив позивачку роботою після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації. Тож вимоги до цього відповідача суд вважає безпідставними, враховуючи наведене та, зокрема те, що 06.10.2016 р. позивачці було запропоновано постійну роботу медичної сестри міського центру первинної медико-санітарної допомоги, від якої [PERSON] відмовилася (а.с.87). Щодо доводів позивачки про неправомірність дій відповідача КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» при звільненні її з роботи, зокрема з огляду на те, що трудової угоди на певний строк у письмовій формі між сторонами не укладалося, суд зазначає таке: На період перебування працівниці у відпустці для догляду за дитиною роботодавець має право прийняти іншого працівника для заміщення тимчасово не зайнятої посади до фактичного виходу на роботу жінки, яка перебуває у відпустці. З таким працівником укладається\~строковий трудовий\~договір (ст.23 КЗпП). У разі коли у працівника закінчилась відпустка для догляду за дитиною або ж такий працівник виявив бажання приступити до роботи на умовах неповного робочого часу, перебуваючи у цій відпустці, то він виходить на посаду, яку обіймав до отримання цієї відпустки.\~Інший працівник, який на час перебування зазначеного працівника у відпустці працював на цій посаді за строковим трудовим договором, підлягає звільненню за пунктом 2 статті 36 КЗпП України (закінчення строкового трудового договору). У разі звільнення працівника за п.2 ст.36 КЗпП він не повинен подавати заяву про звільнення, а роботодавець не зобовязаний попереджати його про звільнення, оскільки під час прийняття на роботу працівник давав згоду на укладення саме строкового трудового договору. Звільнення у звязку з закінченням терміну трудового договору за п.2 ст.36 КЗпП проводиться напередодні дня виходу на роботу основного працівника. Згідно із повідомленням від 08.11.2016 року сестра медична палатна інфекційного відділення для дітей [PERSON] повідомила головному лікарю КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» про свій намір вийти на роботу з 12.11.2016 року, у звязку з сімейними обставинами (а.с.85). Наказом головного лікаря КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівки» від 11 листопада 2016 року № 02-2/70 [PERSON], сестру медичну палатну інфекційного відділення для дітей допущено до виконання роботи на умовах неповного робочого тижня (35 годинний робочий тиждень), в період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 12 листопада 2016 року по 04.06.2019 року включно, із залученням до роботи у вихідні, святкові дні, нічний час відповідно до затвердженого щомісячного графіка з оплатою праці згідно штатному розпису за фактично відроблені години та виконання навантаження (а.с.86). Відповідно до довідки КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» від 06.04.2017 року № 01-3, на дату звільнення сестри медичної палатної інфекційного відділення для дітей [PERSON], тобто на 11 листопада 2016 року, вакантних посад сестер медичних у КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» згідно штатного розпису не було (а.с.82). При цьому суд зауважує, що про наявність між сторонами трудових правовідносин на певних умовах свідчить наказ про прийняття працівника на роботу, на підставі якого робиться запис у трудовій книжці останнього. Обовязкового укладання між роботодавцем та працівником трудового договору у вигляді письмової угоди у даному випадку діюче трудове законодавство не вимагає. Підсумовуючи, суд вважає, що порушення вимог діючого трудового законодавства при вирішенні КЛПУ «Міська інфекційна лікарня м. Костянтинівка» питання звільнення позивачки за п.2 ст.36 КЗпП відсутні. Крім того, за приписами ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом 27.01.2017 р., тобто з пропущенням передбаченого строку ст.233 КЗпП України місячного строку, питання про поновлення процесуального строку не порушувала. Проте, суд дістає висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі через необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed