Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійснені права розпорядження майном, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 січня 1996 року державним нотаріусом першої нотаріальної контори Лівінським О.С. був посвідчений договір дарування між дарувальником [PERSON] та позивачкою, яким дарувальник подарував, а обдарований прийняв у дар жилий будинок з надвірними забудовами розташований за адресою [ADDRESS]. В березні 2014 року позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Синельниківського управління юстиції Дніпропетровської області, з вимогою зареєструвати право власності на нерухоме майно яке належить позивачу на праві власності , яке підтверджено договором дарування від 17.01.1996 року. Рішенням від 18.03.2014 року державний реєстратор відмовив у реєстрації права власності посилаючись на заборону відчуження об'єктів нерухомого майна за №4098461, що зареєстрована 22.11.2006 року, першою Синельниківською державною нотаріальною конторою(підстава обтяження:повідомлення, б/н, 20.08.1968 р. Основне локомотивне депо Синельникове-1. 20.03.2014 року позивач отримала довідку за підписом керівника Локомотивного депо м. Синельникове, з якої вбачається, що позика взята гр. [PERSON] на будівництво житлового будинку в [ADDRESS], погашена повністю. Після цього позивач звернулась до державного нотаріуса першої нотаріальної контори Моніч Н.Д., з вимогою вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладання заборони відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом скасування арештів накладених постановою про заборону відчуження об'єктів нерухомого майна за №4098461, що зареєстрована 22.11.2006 року, першою Синельниківською державною нотаріальною конторою (підстава обтяження:повідомлення, б/н, 20.08.1968 р. Основне локомотивне депо). У відповідь позивач отримала повідомлення, що нотаріус не має права доступу до роботи з «Державним реєстром речових прав на нерухоме майно» не пов'язаного з вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Зараз позивач бажає продати свій житловий будинок, проте не може цього зробити через заборону відчуження. Просить вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладання заборони відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом скасування арештів накладених на вказаний житловий будинок постановою про заборону відчуження об'єктів нерухомого майна за №409846, що зареєстрована 22.11.2006 року, першою Синельниківською державною нотаріальною конторою (підстава обтяження:повідомлення, б/н, 20.08.1968 р. Основне локомотивне депо). Позивачка до початку слухання справи надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. До початку слухання справи начальник реєстраційної служби Синельниківського МРУЮ Єрьоміна С.Є надала клопотання про можливість розгляду справи без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування від 17.01.1996 року, якій був посвідчений державним нотаріусом першої нотаріальної контори Лівінським О.С., [PERSON] прийняла у дар житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS], даний факт підтверджується копією договору дарування та технічним паспортом на садибний (індивідуальний)житловий будинок (а.с.4-5,11-13); Рішенням від 18.03.2014 року державний реєстратор відмовив [PERSON] у реєстрації права власності посилаючись на заборону відчуження об'єктів нерухомого майна за №4098461, що зареєстрована 22.11.2006 року, першою Синельниківською державною нотаріальною конторою(підстава обтяження: повідомлення, б/н, 20.08.1968 р. основне локомотивне депо) (а.с.6); З довідки № 405 від 20.03.2014року виданої керівником Локомотивного депо Синельникове Ярош С.П. вбачається, що позика взята гр. [PERSON] на будівництво житлового будинку в [ADDRESS], погашена повністю(а.с.7). З відповіді на звернення, від 02.04.2014/02-14/124 виданої Першою синельниківською державною конторою вбачається, що нотаріус не має права доступу до роботи з «Державним реєстром речових прав на нерухоме майно» не пов'язаного з вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном(а.с.9). Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до вимог ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на це, суд вважає, що є всі підстави для захисту порушених прав позивачки [PERSON], оскільки вона надала суду документальні докази, щодо існування підстав для зняття заборони шляхом звільнення з-під арешту належного їй на праві власності житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Крім того, пунктом 5.1. Розділу ІІ Глави 15 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.ст. 34,74 Закону України "Про нотаріат", п.5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, та

Outcome: approved