Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 9941209282 від 01.07.2016 року в розмірі 41709 грн. 56 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (далі первісний кредитор ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено кредитний договір № 9941209282 від 01.07.2016 року. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступленя права вимоги № 20180730 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, відзив до суду не надала, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (далі первісний кредитор ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено кредитний договір № 9941209282 від 01.07.2016 року /а.с.6-7/. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступленя права вимоги № 20180730 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників /19-21/. Згідно п.1.2 договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ "ФК"ЄАПБ" зазначених у вказаному реєстрі боржників прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ "ФК"ЄАПБ" з моменту підписання сторонами реєстру боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 1 до договору. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року ТОВ"ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача: - по кредитному договору №9941209282 від 01.07.2016 в сумі 21 709,56 грн., з яких: 7940,48 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 0,99 грн. - заборгованість за відсотками, 7516,23 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 6251,86 грн. - заборгованість за пенею. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п. 6.2.3 Договору відступлення права вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. На виконання умов п.6.6 Договору відступлення права вимоги на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги./а.с.17/. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених договором. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином відповідач має заборгованість: по кредитному договору № 9941209282 від 01.07.2016 в сумі 21 709,56 грн., з яких: 7940,48 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 0,99 грн. - заборгованість за відсотками, 7516,23 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 6251,86 грн. - заборгованість за пенею. Судом встановлено, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем в загальному розмірі 21 709,56 грн. не погашена. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та платити проценти. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом./а.с.1/. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved