Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], Вербилівської сільської ради про визнання недійсними записів у погосподарських книгах. В обгрунтування позову зазначено, що відповідачкою по справі [PERSON] оспорюється право власності позивача та право власності матері позивача [PERSON] на частки у домоволодінні за адресою [ADDRESS]. Підставою оспорення права власності є помилкове віднесення двору в [ADDRESS] до суспільної групи "колгоспний двір". Фактично господарство за вищезазначеною адресою належало до суспільної групи "робітничий двір". Просив позов задовольнити визнати недійсними записи у погосподарських книгах Вербилівської сільської ради за 1986-1990 роки, 1990-1991 роки щодо статусу спірного домоволодіння "колгоспний двір" замість "робітничий двір" та зобов'язати Вербилівську сільську раду внести зміни в особові рахунки цього господарства. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснили, що відповідачем - Вербилівською сільською радою помилково було віднесено домоволодіння за адресою [ADDRESS] до суспільної групи "колгоспний двір", оскільки ніхто із членів сім'ї цього господарства не був членом колгоспу. Відповідно до записів в погосподарській книзі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за 1986-1990 роки в домоволодінні були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Суспільну групу цього господарства визначено як колгоспний двір; головою двору зазначено [PERSON], який на цей час був пенсіонером. Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] він працював на різних роботах на робітничих професіях, ніколи не був членом колгоспу. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON], представник відповідачки адвокат [PERSON] позову не визнали зовсім. Пояснили, що [PERSON] 10 липня 1987 року була прийнята в члени колгоспу ім.Леніна Рогатинського району. 01 вересня 1988 року вибула на навчання. Крім того, [PERSON], [PERSON] після виходу на пенсію працювали в колгоспі, як члени колгоспу отримали земельні частки (паї). Їхне господарство правомірно було віднесено до суспільної групи "колгоспний двір". Просили у задоволенні позову відмовити повністю. Представник Вербилівської сільської ради - сільський голова Білоус І.М. позову не визнав. Пояснив, що господарство правомірно було віднесено до суспільної групи "колгоспний двір", оскільки [PERSON], його дружина [PERSON] після виходу на пенсію працювали в колгоспі. Крім того, [PERSON] була членом колгоспу. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши доводи та заперечення сторін по справі, представників сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із оглянутих у судовому засіданні погосподарських книг, господарство [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за 1986-1990 роки належало до суспільної групи "колгоспний двір". В домоволодінні були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Головою двору зазначено [PERSON]. В погосподарській книзі наявна інформація про роботу [PERSON] в колгоспі ім.Леніна, зазначено вид діяльності - колгоспниця. Згідно з записів трудової книжки колгоспника серія [NUMBER], виданої на ім'я [PERSON], [INFO], виданої 28 грудня 1987 року, 10 липня 1987 року [PERSON] прийнята в члени колгоспу імені Леніна Рогатинського району Івано-Франківської області. 01 вересня 1989 року виключена із членів колгоспу у зв'язку з переходом на іншу роботу. З 01.09.1988 року була зарахованою студенткою першого курсу Прикарпатського університету, де навчалась до 15.08.1993 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 20.02.1989, виданого виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS], належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON]. Згідно з наданою інформацією відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської області [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі розпорядження Рогатинської РДА від 16.10.2008 № 231 було виділено в натурі земельні ділянки, як власникам земельних часток (паїв) селянської спілки «Єдність». Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (Вказівки № 112/5), в подальшому Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26 та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (Вказівки № 69). Згідно з Вказівками № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Судом встановлено, що у період з 10 липня 1987 року [PERSON] була працюючим членом колгоспу імені Леніна Рогатинського району Івано-Франківської області. Таким чином віднесення господарства до суспільної групи "колгоспний двір" було правомірним. За ч.4,5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Рогатинського районного суду від 19 червня 2017 року, яке набуло законної сили 19 вересня 2017 року в цивільній справі №349/292/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Вербилівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Вербилівської сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на частку домоволодіння, встановлено правомірність віднесення господарства до суспільної групи "колгоспний двір". Відповідно до ч.2 ст.5 Земельного кодексу України суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства. Постановою Верховної Ради України "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" від 13.03.1992 року №2201 затверджена форма державного акта на право колективної власності на землю до якого додається за встановленою формою список громадян-співвласників цієї власності. Відповідно до Указів Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року та "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року землі, що належали на праві колективної власності КСП і перебували у колективній власності були розпайовані. Кожному членові КСП було видано Сертифікат, у якому визначалося: право на земельну частку(пай), розміри паю у кадастрових гектарах та у вартісному вираженні без визначення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Указом Президента України від 08 серпня 1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Внесеним до списку особам, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка і проводиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Тобто, для набуття права на земельну частку (пай), відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720, необхідна наявність двох обставин: членство у колективному сільськогосподарському підприємстві та внесення до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської облсті [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на підставі розпорядження Рогатинської РДА від 16 жовтня 2008 рок у3231 було виділено в натурі земельні ділянки як власникам земельних часток (паїв) селянської спілки "Єдність", що доводить їх членство у колективному сільськогосподарському підприємстві. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі наведеного суд приходить довисновку про відмову у позові.

Outcome: dismissed