Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.11.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №181/Пв-06 на суму 25 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом із строком повернення до 28.11.2016 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий Банк» та АТ "Дельта Банк" був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ «Український промисловий банк» передає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов"язаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до позивача переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов"язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банк свої зобов′язання виконав у повному обсязі, кредит надав, але відповідач свої зобов′язання належним чином не виконує, кредит та відсотки в повному обсязі не сплачує, у зв"язку з чим виникла заборгованість у розмірі 178 227,91 грн. Оскільки Банком було виконано умови договору, надано відповідачу в користування грошові кошти, а останньою умови договору не виконуються, тому Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 178 227,91 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй письмовій заяві повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи без участі відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлялася судом про день та час розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за наявності зібраних по справі доказів за відсутності відповідача, визнавши причини її неявки до суду не поважними. В судовому засіданні було встановлено, що 29.11.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №181/Пв-06 на суму 25 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом із строком повернення до 28.11.2016 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий Банк» та АТ "Дельта Банк" був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ «Український промисловий банк» передає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов"язаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до позивача переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов"язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банк свої зобов′язання виконав у повному обсязі, кредит надав, але відповідач свої зобов′язання належним чином не виконує, кредит та відсотки в повному обсязі не сплачує, у зв"язку з чим виникла заборгованість у розмірі 178 227,91 грн. Оскільки Банком було виконано умови договору, надано відповідачу в користування грошові кошти, а останньою умови договору не виконуються, тому Банк вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 178 227,91 грн., яка утворилася станом на 28.07.2015 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов′язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Невиконання Позичальником умов Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов"язань за кредитом у Позичальника. Банківський кредит - це будь-яке зобов"язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов"язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов"язання боржника щодо повернення заборгованості суми, а також на зобов"язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Основними ознаками кредиту є строковість, платність і зворотність. Відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини Банку з клієнтом регулюються законодавством України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно із ст. 14 ЦК України цивільні обов"язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов"язковим для неї. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами за всіма істотними умовами, а набирає чинності з моменту першої видачі Кредитних ресурсів і діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов"язань. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1056 ЦК України Позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або у повному обсязі, повідомивши про це кредитора до встановленого договору строку його надання. Оскільки Договір є обов"язковим для виконання сторонами, відповідач зобов"язаний виконувати взяті на себе зобов"язання за всіма існуючими умовами Кредитного договору та виконувати його належним чином у встановлений строк. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов"язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Аналізуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та можливості задовольнити позовні вимоги. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в сумі 1 782.27 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved