Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння за № 217 від 02.11.1988р., виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 167 від 14.09.1988р. та зареєстрованого в Коломийському МБТІ житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був батько позивачки [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачка та члени їх сім'ї проживали разом з батьком однією сім'єю, спільно вели господарство, мали спільний побут. Після смерті батька, позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, сплачує податки, обробляє земельну ділянку, підтримує господарство та продовжує проживати в спадковому будинку з своєю сім'єю. Однак, звернувшись з заявою в Городенківську РДНК з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння по [ADDRESS] Городенківського району, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що спадкове господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору і визначити конкретні частки спадкоємців неможливо, про що видали позивачці Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2018р. Згідно довідки Глушківської сільської ради на час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: дружина спадкодавця [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON], внука [PERSON], внука [PERSON]. Відповідачі на частки у спадковому майні не претендують, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не зверталися, а тому спору щодо спадкового майна немає. Відповідно до Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров'я" ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 109 200 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують в тому, щоб визнати за [PERSON] право власності на спадковий житловий будинок по [ADDRESS], претензій не мають і в дальнійшому мати не будуть. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 02 листопада 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 167 від 14 вересня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що доводиться довідкою № 356, виданою виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 16.08.2018 р. [PERSON] помер [INFO] р. в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21 від 01.05.1990 р., про що свідчить копія повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 11.05.2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою виконавчого комітету Глушківської сільської ради № 355 від 16.08.2018 р. стверджено, що на час смерті ([INFO].) [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS], разом з ним в господарстві були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO], внука [PERSON], [INFO] Копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER], виданого 06.05.1965р. Чернятинським с/бюро ЗАГС Городенківського району доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 26 листопада 1983 року з [PERSON], [INFO], прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26.11.1983 р. Чернятинською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області. З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021164299 сформованого 09.10.2018р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] 25 жовтня 1961 року зареєстрували шлюб у виконкомі Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25; після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON]. [PERSON], 1940\~ року народження, як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що не заперечують в тому, щоб визнати за позивачкою право власності на спадковий житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER], виданого 31.10.1987р. Чернятинською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 12.07.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції підтверджується, що після реєстрації розірвання шлюбу з [PERSON],ще дружини [PERSON] - [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 02.06.2016 року з [PERSON], прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON]. З копії свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER], виданого 18.02.1989р. Чернятинською с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. після реєстрації шлюбу 25.12.2005 року з [PERSON], прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON]. На час смерті батька позивачка проживала разом з ним. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. Згідно інформаційної довідки № 54158368 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданою 20.11.2018р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою та наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] стверджується, що після смерті [PERSON], який помер [INFO]. спадкова справа не заведена. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8540 від 11.05.2018р. ОКП "Коломийське МБТІ" стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2018р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим номером 217 право власності в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності видане Городенківським РВК 2.11.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 167 від 14.09.1988р. В примітках даної виписки зазначено, що житловий будинок літ. А на який видавалося свідоцтво про право власності знесено. Побудовано новий житловий будинок літ. М згідно рішення від 21.03.1989р. та будівельного паспорта. Копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] підтверджується, що житловий будинок по [ADDRESS] побудований на земельній ділянці відповідно до акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель та на підставі Рішення виконкому Чернятинської сільської ради № 19/17 від 21.03.1989р. " Про надання дозволу на будівництво житлового будинку на старій земельній ділянці". Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Копією з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1990 році, інші господарські будівлі збудовані в 1973, 1985 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров'я", ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Городенківського району станом на 22.06.2018 року становить 109200 грн. Довідкою № 441, виданою 09.10.2018 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що згідно карти для будівництва житлового будинку на старій земельній ділянці у гр. [PERSON] в [ADDRESS] в даний час по [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,12 га. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2004/02-31 від 28.08.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового буднку, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] та співвласником колишнього колгоспного двору, судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved