Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 12.05.2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий [ADDRESS], житловою площею 51,80 кв.м., загальною площею 74,20 кв.м. по вул. Леонова в м.Торезі, Донецької області, грошові заощадження, які знаходяться на рахункі ПАТ КБ " Приватбанк": рахунок/карта № 26350621917162, згідно договора № SAMDN25000737709271, та на рахунок карті № 26350621917980, згідно договора № SAMDN 25000737709373, на рахунку № 101776 Територіального відокремленого без балансового відділенні м. Торез філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк". Крім неї спадкоємцями першої черги є її донька [PERSON], але чоловік залишив заповіт від 13.01.2014 року, згідно якого все майно на випадок смерті заповідав позивачці. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору не має, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа, зберігся тільки типовий договір, та копія заповіту. У звя"зку з проведенням АО на території Донецької області позивачка не може отримати дублікат заповіту у нотаріуса, технічну документацію в БТІ. Територія м.Тореза непідконторольна державній владі України, на її території не працюють судові та правоохоронні органи, тому вона не може звернутися в суд по терріторіальній підсудності, за місцем знаходження нерухомості, змушена звернутися до суду теперішнього проживання. Просила суд визнати за нею право власності на квартиру № 1 житлового будинку № 5 та грошові збереження. Позивачка надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідачка надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно заповіту від 13.01.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Торезького міського нотаріального округу [PERSON] все своє майно, те що буде належати на день його смерті заповідає [PERSON] /а.с. 6./. З свідотцтва про одруження вбачається, що [PERSON] 02.07.1955 року зареєстрував шлюб з [PERSON], і дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON]./а.с.7/. Згідно договора № SAMDN25000737709271, згідно договора № SAMDN 25000737709373, на рахунку № 101776 Територіального відокремленого безбалансового відділенні м. Торез філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" [PERSON] має грошові заощадження. /а.с.13-14/. З надання роз"яснення приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу свідотцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно у видачі свідотцтва про право власності [PERSON]Я буде відмовлено./а.с.16/. Згідно довідки про смерть [PERSON], помер 12.05.2014 року./а.с.10/. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачки, як дружини померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.3.1 листа спеціалізованого суда України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власностіна житловий будинок № 5 квартира № 1 по вул.Леонова в м.Торезі, Донецької області, грошові заощадження, які знаходяться на рахункі померлого [PERSON] в: ПАТ КБ " Приватбанк", рахунок/карта № 26350621917162, згідно договора № SAMDN25000737709271, та на рахунок карті № 26350621917980, згідно договора № SAMDN 25000737709373, на рахунку № 101776 Територіального відокремленого без балансового відділенні м. Торез філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк". На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328,392,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved