Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

02 листопада 2020 року позивач Дніпровський державний аграрно-економічний університет (далі - ДДАЕУ) звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з надання освітніх послуг у розмірі 13 052,15 грн., а також просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25 серпня 2015 року між сторонами був укладений Договір № МТз-79 про підготовку фахівця [PERSON] за напрямом підготовки 6.030601 "Менеджмент". Наказом № 1913 від 25 серпня 2015 року відповідача було зараховано студентом 1 курсу ДДАЕУ. Відповідно до умов цього Договору на позивача покладався обов`язок надати відповідачеві освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, що і виконувалося ним у повному обсязі. У свою чергу, відповідач, відповідно до умов Договору, як замовник, був зобов`язаний своєчасно до початку навчального року (семестру) вносити оплату за освітню послугу у розмірі 5 000,00 грн. щорічно. Утім, зобов`язання за цим Договором відповідач належним чином не виконував, оскільки за період проходження його навчання йому було нараховано суму до сплати за навчання у розмірі 4 583,00 грн., а ним було сплачено лише суму 500,00 грн. Відповідно до Наказу № 1844 від 13 липня 2016 року відповідача було відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану та умов Договору. Станом на 13 липня 2016 року заборгованість з оплати за навчання (на день відрахування) [PERSON] , за розрахунками бухгалтерії ДДАЕУ, складає суму 4 083,00 грн. При цьому, за час прострочення оплати за навчання з 15 вересня 2015 року по 30 вересня 2020 року відповідачеві була нарахована пеня у розмірі 6 382,15 грн., сума 3% річних за час прострочення становить 617,90 грн., та сума інфляційних втрат за час прострочення в зазначений період становить 1 969,10 грн. Отже, загальна сума заборгованості зі штрафними санкціями складає 13 052,15 грн. У добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим, позивач був змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 10 грудня 2020 року було прийнято позовну заяву позивача до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 27). У судове засідання представник позивача Дніпровського державного аграрно-економічного університету не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 25 серпня 2015 року між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом та [PERSON] було укладено Договір № МТз-79 на підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації фахівця або надання додаткових освітніх послуг (далі по тексту - Договір) (а.с. 8), згідно з умовами якого університет був зобов`язаний за рахунок коштів Замовника надати освітню послугу на рівні державних стандартів освіти з підготовки фахівця [PERSON] , за напрямом підготовки (спеціальністю) 6.030601 "Менеджмент", із зарахуванням на 1 курс за заочною формою навчання, строком на 5 років навчання, з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2020 року. Пунктом 3.1 Договору визначено, що Замовник повинен своєчасно до початку навчального року (семестру) вносити оплату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору вартість освітньої послуги становить 5 000,00 грн. щорічно, розмір плати за весь строк надання освітньої послуги становить 25 000,00 грн. Згідно з п. 5.3 Договору замовник здійснює оплату освітньої послуги при вступі (на момент укладання договору) за перший рік навчання не пізніше 14-ти календарних днів після рекомендації до зарахування. Подальшу оплату проводить до 1-го вересня за один рік навчання або посеместрово на умовах, визначених Виконавцем. Відповідно до наданого у засвідченій позивачем копії, Витягу з Наказу № 1913 від 25 серпня 2015 року, виданого ДДАЕУ на підставі Правил прийому до ДДАЕУ в 2015 році та рішення приймальної комісії від 25 серпня 2015 року, протокол № 45, установлено, що з 01 вересня 2015 року [PERSON] було зараховано студентом першого курсу факультету менеджменту і маркетингу за напрямом підготовки 6.030601 "Менеджмент" заочної форми навчання на місце, фінансоване за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб (а.с. 9). Відповідно до Витягу з Наказу № 1844 від 13 липня 2016 року виданого ДДАЕУ, копію якого надано позивачем до суду, за невиконання вимог навчального плану та умов договору [PERSON] було відраховано зі складу студентів 1-го курсу групи МТз-1-15 факультету менеджменту і маркетингу заочної форми навчання за напрямом підготовки 6.030601 "Менеджмент" ОКР "Бакалавр". Судом установлено, що згідно з Наказом Міністра освіти на науки України № 740 від 24 травня 2017 року «Про перейменування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та його структурних підрозділів» Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет було перейменовано на Дніпровський державний аграрно-економічний університет (а.с. 15). Згідно з довідкою про розрахунок заборгованості з оплати за навчання, виданою Дніпровським державним аграрно-економічним університетом № 128 від 13 жовтня 2020 року, убачається, що станом на 01 жовтня 2020 року за [PERSON] обліковується заборгованість з оплати за навчання у розмірі 4 083,00 грн., крім того, нараховано суму пені у розмірі 6 382,15 грн., суму процентів за користування грошовими коштами - 617,90 грн., суму інфляційних втрат - 1 969,10 грн. Загальна сума заборгованості зі штрафними санкціями складає 13 052,15 грн. (а.с. 4-7). 04 квітня 2018 року позивачем, задля досудового врегулювання спору щодо погашення наявності заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку, на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію про сплату заборгованості за навчання у сумі 4 083,00 грн. (а.с. 11), однак відповідач вказану вимогу позивача проігнорував та заборгованість з оплати освітніх послуг за Договором не сплатив. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Оскільки судом установлено, що на теперішній час відповідачем не сплачено заборгованість з оплати освітніх послуг, слід дійти висновку про наявність законних підстав, для притягнення відповідача до передбаченої ст. 625 ЦК України відповідальності за порушення ним строків виконання грошового зобов`язання, а також, позивач має право на стягнення з відповідача пені за порушення останнім своїх зобов`язань. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, з яким повністю погоджується суд, розмір заборгованості за Договором становить 13 052,15 грн., яка складається з: основного боргу - 4 083,00 грн., суми пені - 6 382,15 грн., суми процентів за користування грошовими коштами - 617,90 грн., суми інфляційних втрат - 1 969,10 грн. З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що оскільки відповідачем було порушено взяті на себе зобов`язання за Договором № МТз-79 від 25 серпня 2015 року, у зв`язку з чим, відповідно до вказаних норм чинного законодавства, наявні підстави для стягнення з нього заборгованості з оплати наданих позивачем освітніх послуг, відтак позов є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму основної заборгованості з оплати за навчання у розмірі 4 083,00 грн., та нарахованих за час прострочення зобов`язання: пені - 6 382,15 грн., 3 % річних - 617,90 грн., інфляційних втрат - 1 969,10 грн., а всього у розмірі 13 052,15 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved