Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач перебував в шлюбі з її матір'ю [PERSON], однак 12.04.2000 року шлюб між батьками розірвано, що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 088383 виданим Жовківським відділом РАЦС. Стверджує, що в їх зареєстрованому шлюбі вона народилася 24.03.1998 року, що стверджено свідоцтвом про народження. Зазначає, що батько ніколи не цікавився моїм життя, не надавав матеріальної допомоги, мати отримувала допомогу від держави, лише кілька останніх років батько за рішенням суду сплачував мізерні суми аліментів. Вказує, що в даний час вона вже досягла повноліття, навчається в Львівському медичному інституті Ш-рівня акредитації на платному формі. За навчання згідно договору від 07.08.2015 року вона повинна сплачувати певні суми, які заклад змінює в сторону збільшення. За перший рік навчання мати за неї сплатила 17500 грн, за другий рік- 21000 грн., що стверджено чеками про оплату. Позивач зазначає, що вона зареєстрована в [INFO] разом з матір'ю та дідом і бабусею, яких фактично вимушена утримувати її мати [PERSON] Для проживання за місцем навчання вона вимушена орендувати житло за яке сплачує 4000 грн та комунальні послуги в межах 200-400 грн. Житло винаймає на двох, то оплачує порівну в межах 2000 грн. та 200 грн. комунальних послуг. Крім того їй необхідно для навчання одяг, харчування, підручники на які вимушена також витрачати кошти. За рішенням Баранівського райсуду від 26.05.2016 року її матері [PERSON] присуджено стягувати на її утримання по 350 грн. щомісячно (без врахування часу канікул) до 24.03.2021 року, хоч матір'ю було заявлено прор стягнення з батька по 1500 грн. щомісячно. Однак вона не може забезпечувати своє начання, незважаючи навіть на те, що її мати посильно допомагає. Стверджує, що батько, як їй відомо є приватним підприємцем, а тому його заробітки не фіксовані і він може надавати допомогу в більшому розмірі, ніж 350 грн. в місяць. А тому просить змінити розмір стягуваних аліментів на її утримання за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області та стягувати щомісячно в її користь по 1500,00 грн. щомісячно до завершення навчання, а саме до 24.03.2021 року. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності у звязку із сімейними обставинами. Крім того подав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що сплачує аліменти з 2006 року і станом на 01.07.2017 року заборгованості не має, навіть не переривав виплату під час канікул. Ствердив, що після розлучення багаторазово відправляв посилки для дітей, які поверталися їх матірю, дзвінки ігнорувалися. По суті позовної заяви пояснив, що він хоч і зареєстрований приватним підприємцем, однак підприємницької діяльності не здійснює, про що засвідчує копіями «Книги підприємця». Стверджує, що має немалий борг перед банком, при можливості допомагає 88-річній мамі, а тому сума 1500,00 грн для нього непосильна. Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, зокрема позовну заяву та додатки до неї, заперечення на позовну заяву та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 088383 виданого Жовківським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області від 24.11.2000 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і прізвище громадянки [PERSON] змінено на [PERSON]. З свідоцтва про народження серії 1-СГ № 059037 вбачається, що [PERSON] народилася 24.03.1998 року і її батьками є [PERSON] ( відповідач) та [PERSON] (позивач). З довідки виданої Львівським медичним інститутом № 470-1с від 12.06.2017 року вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу медичного факультету ТзОВ «Львівський медичний інститут» з 01.09.2015 року, вчиться на денній формі навчання на контрактній основі. Стипендії не отримує. Термін закінчення навчального закладу 2021 рік. З договору про навчання у Львівському медичному інституті від 07.08.2015 року стверджується, що вартість навчання [PERSON] за перший навчальний рік- 17500,00 грн., другий- 19000,00 грн., третій-20500,00 грн., четвертий- 22000,00 грн., пятий- 23500,00 грн., шостий- 25000,00 грн. З копій чеків долучених до матеріалів справи вбачається, що вже оплачено вартість за навчання на загальну суму 38532 грн., тобто за два роки навчання з врахуванням пені у розмірі 32,00 грн. Крім того позивачем долучено до матеріалів справи договір оренди квартири від 25.07.2016 року з якого вбачається, що вартість оренди на місяць становить 4000,00 грн. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 26.05.2016 року вирішено стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 350,00 грн щомісячно, але без врахування часу канікул і до 24.03.2021 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статею ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує той факт, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, зареєстрований приватним підприємцем і незважаючи на нульовий дохід від підприємницької діяльності, має можливість сплачувати аліменти, оскільки у нього наяні кошти на сплату податку як субєкта підприємницької діяльності. Крім того суд враховує те, що дитина відповідача навчається, вартість навчання за перший навчальний рік становить 17500,00 грн., другий- 19000,00 грн., третій-20500,00 грн., четвертий- 22000,00 грн., пятий- 23500,00 грн., шостий- 25000,00 грн. Крім того дитині відповідача потрібно мати місце проживання, забезпечення на харчування, зокрема як вбачається з матеріалів справи місячна орендна плата за найм квартири для проживання становить 4000,00 грн., крім того є витрати на комунальні послуги. При вирішенні даного спору суд враховує обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, а також враховує на час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати, яка становить 3200,00 гривень. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обовязків по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. А тому, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на 24.07.2017 року становить 3200,00 грн., обовязок обох батьків на утримання дітей, розяснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, факт навчання і вартість навчання дитини відповідача, а позивача по справі, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання [PERSON] та стягувати такі на її користь, оскільки вона є повнолітньою, а аліменти є згідно СК України її власністю. Суд вважає, що аліменти у розмірі 1300,00 грн. частково забезпечать права позивача на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, оскільки обовязок по утриманню дитини, яка продовжує навчання має також і її мати. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved