Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] 17.11.2020 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом вказавши, що вона з відповідачем у справі [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею. Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда від 18.06.2019 року №393, дочка [PERSON] є інвалідом дитинства, категорія підгрупи "А"; клініко-функціональний діагноз та код за МКХ - 10: наслідки гіпоксично-ішемічної енцелофапатії, нижній парапатез, мозочкові атакасія, міопатичний синдром, затримка психічного, мовленнєвого та стато-кінетичного розвитку, ретроцереблярна киста. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда від 02.11.2017 року №22, дочка [PERSON] є інвалідом; клініко-функціональний діагноз та код за МКХ - Q 35.2: закриття дефекту піднебіння шляхом хірургічної корекції, 10: наслідки гіпоксично- ішемічної енцефалопатії, нижній парапарез, мозочкова атаксія, міопатичний синдром, затримка психічного, мовленнєвого та стато-кінетичного розвитку, ретроцереблярна киста. Згідно консультативного висновку ДУ "Інститут серця МОЗ України" від 06.10.2017 року дочці [PERSON] встановлено діагноз: клапанний стенд АА та рекомендоване оперативне втручання. Дочка [PERSON] в період з 29.07.2019 року до 13.08.2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в дитячому неврологічному відділенні КНП "ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка" з діагнозом: наслідки інфаркту мозку, локалізована (фокальна) (парціальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами. Близько трьох місяців разом з відповідачем вони не проживають та не підтримують сімейних відносин. З того часу відповідач матеріально не допомагає утримувати дітей. Вона перебуває на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради як отримувач в період з травня по жовтень 2020 року одноразової допомоги при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства третьої групи в сумі 10124 грн, державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю в сумі 18080 грн на дочку [PERSON] та в сумі 12583 грн на дочку [PERSON] . Інших доходів вона не має. Вказаних коштів не вистачає для нормального проживання та харчування двох дітей. Працювати вона, позивач, не має можливості, так як є інвалідом третьої групи та на її утриманні двоє дітей інвалідів, які не здатні обходитися без постійного стороннього догляду та допомоги, за якими вона здійснює постійний догляд. Їй одній важко утримувати дітей-інвалідів, оскільки для них необхідно купувати продукти харчування, гігієни, одяг, ліки та інші необхідні речі. Діти потребують постійного медикаментозного та санаторного лікування, на що вона витрачає значні кошти. Вважає, що оспорювані аліменти на утримання дітей повинні нараховуватись в частині від доходів відповідача. Посилаючись на недосягнення між нею та відповідачем спільної згоди щодо досудового врегулювання спору, просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 06.01.2021 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачем [PERSON] 12.01.2021 року було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими документами, за наслідком чого відзиву на позов ним суду не представлено. З огляду на вказане вище суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина України позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №376176 від 28.10.2019 року позивачу [PERSON] визначено третю групу з інвалідності з дитинства строком до 01.11.2021 року, протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці (а.с.5) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач 25.04.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7,8) встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно копій довідок управління "ЦНАП" виконкому Жмеринської міської рали від 10.02.2020 року №14-16.339 та №14-16.340 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,10). Відповідно до довідки ОСББ "Жмеринські декабристи" від 12.11.2020 року до складу сім`ї позивача [PERSON] входять: батьки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , баба [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] позивач [PERSON] є законним представником дитини-інваліда з дитинства [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно копії форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда від 18.06.2019 року №393 [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства, категорія підгрупи "А", клініко-функціональний діагноз та код за МКХ - 10: наслідки гіпоксично-ішемічної енцелофапатії, нижній парапарез, мозочкова атакасія, міопатичний синдром, затримка психічного, мовленнєвого та стато-кінетичного розвитку, ретроцереблярна арахноїдальна киста. Визначено обмеження життєдіяльності ІІ ступеню та переважно ІІІ ступеню, встановлено потребу у заходах медичної, психолого-педагогічної, фізичної, соціальної та побутової реабілітації, а також у засобах пересування - кріслах-колясках, допоміжних засобах для туалету, ортопедичному взутті та спеціальному тренажері (а.с.13-15). Відповідно до копії індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда від 02.11.2017 року №22 [PERSON] , [INFO] , є інвалідом, клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10: Q 35.2. Визначено обмеження життєдіяльності І ступеню, встановлено потребу у заходах медичної, психолого-педагогічної, фізичної реабілітації (а.с.16-17). Згідно копії рішення №22 від 06.10.2017 року лікарсько-консультативної комісії при Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні рекомендовано надати [PERSON] державну соціальну допомогу терміном на 5 років за винесенням медичного висновку на ЛКК по місцю проживанню (а.с.18). Відповідно до копій консультативних висновків Державної установи "Інститут серця МОЗ України" від 06.10.2017 року, 27.03.2018 року, 19.10.2018 року [PERSON] встановлено діагноз: клапанний стенд АА та рекомендоване хірургічне лікування (а.с.19-20). Згідно копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого дитячого неврологічного відділення КНП "ВОКПЛ ім.акад.О.І.Ющенка" від 12.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] , знаходилася на стаціонарному лікуванні з 29.07.2019 року до 13.08.2020 року з діагнозом: наслідки інфаркту мозку, симптоматична епілепсія та комплексні парціальні напади (а.с.21). Відповідно до копії довідки УПСЗН Жмеринської міської ради від 12.11.2010 року №2164 позивач [PERSON] перебуває на обліку та в період з травня по жовтень 2020 року отримала щомісячну одноразову допомоги при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства третьої групи в сумі 10124 грн, державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в сумі 18080 грн на дочку [PERSON] та в сумі 12583 грн на дочку [PERSON] (а.с.22-23). У відповідності до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття відповідачем [PERSON] , який є їх батьком та власне батьківство щодо них останнім наразі не заперечено. З огляду на досліджені докази у суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку добровільно утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру оспорюваних аліментів, суд визнає необгрунтованими заявлені позовні вимоги щодо визначення їх в оспорюваному розмірі 1/2 частини доходу відповідача з заявлених підстав щодо додаткових потреб на утримання дітей внаслідок їх захворювання, оскільки положеннями ст.185 СК України серед іншого саме такі витрати віднесено до обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, які не підлягають довільному включенню до аліментних зобов`язань, становлячи самостійний предмет спору як такі, що можуть фінансуватись наперед, або покриватися після їх понесення разово, періодично або постійно. Відтак з урахуванням того, що заявлений предмет позову не охоплює цивільно-правової відповідальності безпосередньо щодо участі відповідача у додаткових витратах на неповнолітню дитину, з огляду на неповідомлення позивачем про відсутність у відповідача інших утриманців із достатністю отримуваного ним власного доходу у виді певного розміру заробітку за постійним місцем роботи, а надто за недоведення здійснення відповідачем витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, втім обставини чого відповідачем не заперечені та не спростовані ні в який спосіб, водночас враховуючи встановлений законом пріоритет першочергового забезпечення батьками інтересів неповнолітніх дітей, суд визначає необхідним та достатнім надання відповідачем аліментного утримання двох неповнолітніх дітей загалом в розмірі 2/5 частин його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дітей, які із позивачем мають хворобливий стан здоров`я, що наразі обмежує можливість надання їм особистого утримання позивачем, та не порушуватиме заздалегідь прав відповідача, яким про незадовільний стан свого здоров`я чи власну непрацездатність не повідомлено, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів із заробітної плати боржника, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у вказаному розмірі аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за ставкою вимог майнового характеру фізичної особи щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в межах сукупності виплат за шість місяців. Враховуючи викладене,

Outcome: approved