Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди від злочину, в якій просило суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду від злочину в розмірі 555,43 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Так, 04 грудня 2016 року [PERSON] було вчинено крадіжку майна ПАТ «Укртелеком», а саме кабелів електрозв'язку на загальну суму 397,80 грн. Загальна сума матеріального збитку з врахуванням вартості відновлюваних робіт складає 953,23 грн. Вартість відновлювальних робіт по усуненню наслідків крадіжки становить 555,43 грн. На даний час шкода відповідачем не відшкодована. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 26 січня 2017 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 185/76/17 [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вирок суду набрав законної сили 27 лютого 2017 року. Відповідно до вказаного вироку, [PERSON] 04 грудня 2016 року приблизно о 04-40 год., діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку № 40 по вул. Степового Фронту в м. Павлоград, шляхом демонтажу викрав розподільчий кабель зв'язку марки ТПП 50х2х0,4 довжиною 8,5 м, вартість якого, згідно з висновком експерта від 29.12.2016 року, складає 331,50 грн. без урахування ПДВ, який належить КЦТ № 524 ДФ ПАТ "Укртелеком". Злочинними діями [PERSON] завдав матеріальних збитків ПАТ "Укрателеком", згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року на поновлення лінії зв'язку в підвалі будинку № 40 по вулиці Степового Фронту м. Павлограда, на загальну суму 953,23 грн., з яких 397,80 грн. було стягнуто з відповідача вироком суду. Сума відновлюваних робіт у розмірі 555,43 грн. відповідачем не відшкодована. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у завданні шкоди є встановленою та доказуванню не підлягає. Внаслідок вчинення [PERSON] злочину, ПАТ «Укртелеком» було вимушено провести відновлювальні роботи на поновлення лінії зв'язку в підвалі будинку № 40 по вулиці Степового Фронту м. Павлограда, вартість яких становить 555,43 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, діями [PERSON] було завдано шкоди ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 953,23 грн., з яких вартість відновлюваних робіт складає 555,43 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» є обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, беручи до уваги, що при подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved