Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

У квітні 2019 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Актив" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 серпня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Є Гроші" (далі - ТОВ "Фінансова компанія Є Гроші") та [PERSON] укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3653811034-029294 (далі - договір про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294), згідно з яким ТОВ "Фінансова компанія Є Гроші" надало позичальнику кредит у сумі 2000,00 грн на строк 31 день з 06 серпня 2018 року до 05 вересня 2018 року включно. Сума процентів за користування кредитом становила 727,40 грн за 31 день. Також умовами договору, що процентна ставка за користування кредитом становила 2% за кожен день користування кредитом до дня фактичного повернення кредиту. Як стверджував позивач, позичальник не дотримувався умов кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним. Заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294 становить 15927,40 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 2000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 6007,40 грн, пеня за прострочення позичальником строків виконання своїх зобов`язань за договором у сумі 7920,00 грн. За договором про надання фінансових послуг факторингу від 15 січня 2019 року №1501/1, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" та ТОВ "Фінансова компанія Є Гроші" первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294 у сумі 15927,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи засвідчується, що між ТОВ "Фінансова компанія Є Гроші" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронному вигляді укладено договір про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 2000,00 грн на строк 31 день з 06 серпня 2018 року до 05 вересня 2018 року включно. Сума процентів за користування кредитом становила 727,40 грн за 31 день. Сторонами договору погоджено, що процентна ставка за користування кредитом становила 2% за кожен день користування кредитом до дня фактичного повернення кредиту. У додатку №1 до договору сторони визначили графік повернення кредиту та сплати процентів за користування ним (а. с. 14-21, 28, 29, 30-34). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у сумі 727,40 грн у строк до 05 вересня 2018 року, однак взяте на себе зобов`язання не виконав. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що за змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 і ч. 1 ст. 612 ЦК України належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Строк кредитування за договором про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294 - з 06 серпня 2018 року до 05 вересня 2018 року включно. Отже, після закінчення строку кредитування, тобто після 05 вересня 2018 року, кредитор не вправі був нараховувати до стягнення проценти за користування кредитом, а тому стягненню підлягають проценти за користування кредитом у сумі 727,40 грн. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з п. 7.1 договору про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294 у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня за прострочення позичальником строків виконання своїх зобов`язань за кредитним договором нарахована до стягнення у межах строку позовної давності, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, у розмірі 7920,00 грн. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 15 січня 2019 року на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №1501/1 ТОВ "ФК Є Гроші" (клієнт) відступило ТОВ "ФК "Преміум Актив" (фактор) право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294 (а. с. 10-13). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Преміум Актив" заборгованість за договором про споживчий кредит від 06 серпня 2018 року №3653811034-029294 у сумі 10647,40 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 2000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 727,40 грн, пеня за прострочення позичальником строків виконання своїх зобов`язань за договором у сумі 7920,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 612, 625, 626-628, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, та,

Outcome: partial