Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приладобудівний завод" про стягнення на її користь нараховану але не виплачену заробітну плату в сумі 6 413,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день постановлення рішення. В обґрунтування вимог вказує, що з 02 січня 2007 року по 11 квітня 2012 року працювала на посаді начальника ливарно-пресової дільниці у ТОВ "Приладобудівний завод", звідки звільнилася за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Проте до цього часу їй не виплатили заробітну плату в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендований лист повернувся з відміткою, про те що підприємство за зазначеною адресою відсутнє. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом, оскільки немає відомостей про ліквідацію ТОВ "Приладобудівний завод". За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в цілому, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами в трудовій книжці від 07.01.1971 року. Згідно наказу №43к від 02.01.2007 року позивач прийнята начальником ливарно-пресової дільниці на ТОВ "Приладобудівний завод" по переводу з ВАТ "Кам'янець - Подільський приладобудівний завод". 11.04.2012 року [PERSON] була звільнена з роботи за власним бажанням до ст. 38 КЗпП на підставі наказу №35к від 11.04.2012 року. Частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В період роботи заробітна плата виплачувалась [PERSON] не в повному обсязі, внаслідок чого виник борг за підприємством на початок місяця в сумі 5 074,92 грн., на кінець місяця в сумі 6 413,00 грн., з яких не підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі, що підтверджується розрахунковим листком за квітень 2012 року. Позивач вказує, що борг становить 6 413,00 грн. За таких обставин, заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з підприємства на користь позивача. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки судом встановлено, що позивачу не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 11.04.2012 р. по день винесення рішення судом. Згідно статті 27 ЗУ "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 "Порядку обчислення середньої заробітної плати" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 02 1995 року № 100 (із змінами і доповненнями) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно п. 8 цього ж порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже середньоденна заробітна плата позивача становить 1 220,00 грн. (лютий 2012 р.), 1 220,00 грн. (березень 2012 р.) = 2 440,00 грн. : 42 робочих дні = 58,09 грн. Період затримки виплати позивачу належних йому сум від підприємства за період з 12.04.2012 р. по 12.01.2015 р. складає - 689 робочих днів (12.04.2012 р. по 31.12.2012 р. 181 дні, з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. 251 дні, з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. 251 день, з 01.01.2015 р. по 12.01.2015 р. 6 днів), при цьому кількість робочих днів за 2012-2015 роки визначалась судом з врахуванням листів Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 р. N 8515/0/14-11/13, від 21.08.2012 р. N 9050/0/14-12/13, від 04 вересня 2013 р. № 9884/0/14-13/13, від 09.09.2014 р. №10196/0/14-14/13. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 58,09 грн. х 689 = 40 024,01 грн. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.04.2012 року по 12.01.2015 року слід задовольнити на суму 40 024,01 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved