Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, за кредитним договором №12-0041022/ФКВ-08 у розмірі 17287, 00 доларів США. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 31.07.2015 року має заборгованість в розмірі 397070,33 грн. яка складається з наступного: тіло кредиту 364707,35 грн; відсотки 27472,46 грн; комісія за ведення кредиту 4890,53 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що становить 397070,33 грн. та витрати понесені по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно. Заперечень проти позову чи заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступного: В судовому засіданні встановлено, що 29.08.2008 року між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №12-0041022/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 17287,00 доларів США з розрахунку 10,35% річних на строк з 29.08.2008 року по 28.08.2015 р.. Позивач у повному обсязі виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів. Відповідач не виконав своїх зобовязань по погашенню як основної суми боргу так і погашенню відсотків, комісій та інших витрат за користування кредитом в передбачений договором строк. Відповідач був ознайомлений з умовами надання кредиту та підтвердив свою згоду підписанням заяви про надання кредиту, але не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. 19.02 2009 року ТОВ "Український промисловий банк" звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2009 року позовну заяву ТОВ " Український промисловий банк" до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором №12-0041022/ФКВ-08 у розмірі 17271,62 доларів США задоволено в повному обсязі. 30.06.2010 року між ТОВ "Український промисловий банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ "Укрпромбанк" передає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ "Дельта Банк" замінює ТОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ТОВ "Укрпромбанк" до АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ "Укрпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань АТ "Дельта Банк" набув права вимоги по даному кредитному договору. За встановленого в судовому засіданні та відповідно до долучених до позову письмових доказів, судом встановлено, що за вказаним кредитном договором №12-0041022/ФКВ-08 від 29.08.2008 року стягнуто боргові зобов`язання рішенням Завосдького районного суду м. Миколаєва від 07.07.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини суми (разом з нарахованими процентами відповідно до ст..1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Відповідно до ст.526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.ст. 610,611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають встановлені договором або законом правові наслідки, до яких відноситься припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Звернувшись ТОВ "Український промисловий банк" у 2009 році з позовом про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №12-0041022/ФКВ-08 від 29.08.2008 року, банк таким чином застосував до позичальника положення ст.611 ЦК України. Відповідно до ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2009 року з [PERSON] було стягнуто всю заборгованість за кредитом, а не її частину, а також пеню та комісію станом на 19.02.2009 рік, що свідчить про реалізацію Кредитором свого права вимагати виконання зобовязання в повному обсязі. Відповідно до положень п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.265 ЦК України, оскільки зобовязання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526,599 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок по наданню доказів покладено на сторони. За таких обставин позов про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором №12-0041022/ФКВ-08 від 29.08.2008 року в сумі 397070,33 грн., яка складається із: тіло кредиту - 364707,35 грн., відсотки - 27472,46 грн., комісія за ведення кредиту - 4890,53 грн., не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed