Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів на утримання (аліментів) неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 травня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Крехівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 03, проте нею подано позов до Жовківського районного суду про розірвання шлюбу з відповідачем, який судом ще не вирішено. За час спільного життя у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Стверджує, що добровільно надавати дітям допомогу відповідач відмовляється, а їй самій важко утримувати дітей, її заробітної плати не достатньо на їх утримання, оскільки діти навчаються в школі та потребують значних витрат на харчування, шкільне приладдя, одяг, дозвілля, а тому вона вимушена звернутись до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вказує, що місце праці відповідача їй не відоме, однак він є працездатним та має не постійні заробітки, тому вважає, що аліменти повинен сплачувати в твердій грошовій сумі. Як наслідок просить постановити рішенням, яким стягувати щомісячно в її користь аліменти з [PERSON] , [INFO] , на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини певного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що не заперечує відносно задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе провести розгляд та ухвалити рішення без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, письмово висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Виконавчим комітетом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 28.05.2010 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.05.2010 року у Крехівській сільській раді Жовківського району Львівській області, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка- [PERSON] , дружини- [PERSON] . У даному шлюбі в позивача та відповідача народилося двоє дітей, а саме: син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області та син, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 24.06.2014 року. Батьком дітей є [PERSON] , тобто відповідач у справі, матір`ю- [PERSON] , тобто позивач у справі. Позивач в позовній заяві зазначає, що діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Крім того з довідки № 815, яка видана Крехівською сільською радою Жовківського району Львівської області 09 жовтня 2019 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї [PERSON] , зареєстрованих за даною адресою входять: [PERSON] , [INFO] , мати, [PERSON] , [INFO] , брат, [PERSON] , [INFO] , чоловік, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які не є родичами. Даною довідкою стверджується, що [PERSON] по місцю реєстрації не проживає. У поданій на адресу суду заяві відповідачем позовні вимоги визнаються, твердження позивача про те, що діти проживають та знаходяться на її утриманні відповідачем не заперечуються. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. А тому факт проживання дітей та їх перебування на утриманні позивача не підлягає доказуванню, так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнає позовні вимоги. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що діти проживають із матір`ю, тобто позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи те, що діти знаходяться на утриманні матері, доказів про те, що відповідач будь-яких способом бере участь в утриманні своїх дітей немає, ним визнаються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд враховує, що син сторін, [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення досягнув 8 років, а син, [PERSON] , [INFO] , досягнув 5 років. Враховуючи прожитковий мінімум на дитину віком від до 6 років, який з 1 липня 2019 року становить 1699,00 грн., а з 1 грудня 2019 року- 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперд інтереси дітей, крім того і те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав такі, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в користь позивача [PERSON] кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 10.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Крім того суд бере до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, не заперечив проти їх задоволення, що свідчить про те, що він погодився на такий розмір аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. А тому суд, виходячи із норми ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що аліменти із відповідача на утримання дітей підлягають стягненю саме із дня пред`явлення позову, яким є 10.10.2019 року, що підтверджується штампом на позовній заяві (аркуш справи № 1). Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved