Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

05.07.2016 року представник ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" Міхно С.С. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUVI.243228.002 від 17.06.2014 року у розмірі 41653 гривні 03 копійок, а також судовий збір в сумі 1378 гривень, мотивуючи тим, що відповідачка зобов'язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконала. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Як видно з довідки ВАДР УДМС у Миколаївській області (а.с.32) відповідачка зареєстрована в [ADDRESS], куди судом направлялись судові повістки, а тому вона вважається такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 червня 2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" з заявою про риєднання до умов продукту "Кредитна Картка". Відповідно до поданої відповідачкою заяви про приєднання до умов продукту "Кредитна Картка", Банк встановив кредитний ліміт у розмірі 14400 гривень на рахунок № 26257000217111, який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг, з нарахуванням процентів в розмірі 48 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Відповідачка умов кредитного договору не виконала, оскільки станом на 22.06.2016 року має прострочену заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості за договором № ICKGMCUVI.243228.002 від 17.06.2014 року (а.с.5-15), становить 41653 гривні 03 копійки. Таким чином встановлено, що боржник порушив зобов'язання за кредитним договором. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За такими обставинами, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 41653 гривні 03 копійки обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 1378 гривень.

Outcome: approved