Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яку мотивує тим, що між ЗАТ КБ «Приватбанк`та позивачем [PERSON] укладено Кредитний договір №МКА7АЕ00000033 відповідно до якого Відповідачем надано Позивачеві кредитні кошти на придбання автомобіля в сумі 10 000 доларів США, а 3 999,50 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в державний реєстр, зі сплатою 10,56% відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення до 20.07.2012 року. В забезпечення виконання зобов`язань Позивача за Кредитним договором, 21 липня 2007 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір застави автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шоляк Оксаною Михайлівною, згідно якого Позивачем передано в заставу Відповідачеві об`єкт рухомого майна, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1,4, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак - [NUMBER] . Позивач стверджує,\~що 21\~серпня 2020\~року йому\~стало відомо,\~що 31.01.2018\~року постановою\~старшого державного\~виконавця Ужгородського\~міського відділу\~державної виконавчої\~служби Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Закарпатській області\~відкрито виконавче\~провадження №\~55671359\~щодо виконання\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Чернігівського міського\~нотаріального округу\~Завалієва Артема\~Анатолійовича №\~10625\~від 30\~жовтня 2017\~року про\~стягнення заборгованості\~за Кредитним\~договором №МКА7АЕ00000033 від 21.07.2006 року та Розрахунку заборгованості, станом на 28.08.2017 року, грошових коштів в розмірі 73220,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.08.2017 року, складає 1 870 039,06 грн., з яких: основний борг у розмірі - 9 232,64 дол. США, що дорівнює 235 801,63 грн.; відсотки у розмірі - 8 333,36 дол. США, що дорівнює 212 834,01 грн.; комісія в розмірі - 925,00 дол. США, що дорівнює 23 624,50 грн.; пеня у розмірі 54 729,01 дол. США, що дорівнює 1 397 778,92 грн.. Позивач вважає, що такий виконавчий напис був вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на грошові кошти, які належать Позивачу на праві власності. Зокрема зазначає, що нотаріусом від позивача та відповідача не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, судові рішення про стягнення заборгованості тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Крім того, позивач вказує на наявність судового рішення від 15.09.2015 року по справі № 308/9798/14-ц, згідно якого у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. У судовому рішенні було встановлено допущення ПАТ КБ «Приватбанк» прострочення кредитора, а тому суд дійшов висновку, що нарахована пеня та відсотки є безпідставними. Також позивач зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави на його вчинення, посилаючись на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, згідно якої визнано незаконною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». У зв`язку\~з вищенаведеним\~позивач просить\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 10625\~вчинений приватним\~нотаріусом Чернігівського\~міського нотаріального\~округу Завалієвим\~Артемом Анатолійовичем\~від 30\~жовтня 2017\~року щодо\~звернення стягнення\~грошових коштів\~в розмірі\~1\~870\~039,06\~(один\~мільйон вісімсот\~сімдесят тисяч тридцять дев`ять грн. 06 коп.) грн.. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Не погоджуючись із позовними вимогами, 11.12.2020 року від АТ КБ «Приватбанк» через канцелярію суду надійшов відзив на позов. У поданому відзиві представник Банку вказує, що виконавчий напис був вчинений із дотримання вимог ст.ст.\~87,\~88 ЗУ «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначає, що ними було надано нотаріусу необхідні документи для вчинення виконавчого напису, тому такий є цілком правомірним, а доводи позивача є нікчемними, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а тому з урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 25.01.2021 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце повідомлявся вчасно та належними чином, про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ КБ «Приватбанк» (ЗАТ КБ «Приватбанк») укладено кредитний догові №МКА7АЕ00000033 від 21.07.2006 року, відповідно до умов якого позивач отримав кредит на придбання автомобіля в розмірі 10000 доларів США та 3999,50 доларів США на оплату разових страхових платежів. 21.07.2006 року між позивачем та відповідачем укладено Договір застави автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шоляк Оксаною Михайлівною, згідно умов якого позивачем передано в заставу відповідачеві об`єкт рухомого майна, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1,4, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак - [NUMBER] . 30.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10625 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості станом на 28.08.2017 року, за кредитним договором №МКА7АЕ00000033 від 21.07.2006 року, у розмірі 73220,01 доларів США. Згідно постанови старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Хайнас Р.М. від 31.01.2018 року вбачається, що таким відкрито виконавче провадження за №55671359 про примусове виконання виконавчого напису №10625 вчиненого 30.10.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 73220,01 доларів США. Відповідно до норм ст. ст.\~11,525,629\~ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з пунктом 19 статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Частиною 1\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012\~(далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2\~статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999\~(далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесенихпостановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: - оригінал кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А.. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у бсзспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені\~Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Поряд з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"»\~зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною\~Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, про що правильно зазначив господарський суд апеляційної інстанції у цій справі № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012року\~(в редакції, чинній станом на 04.10.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2. пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Отже, станом на 30.10.2017 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по відсоткам та комісії за користування кредитом, а також суму нарахованої пені за період з 26.04.2012 року по 26.01.2015 року за кредитним договором № МКА7АЕ00000033 від 21.07.2006 року, що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року у справі № 308/9798/14-ц, згідно якого позивачеві у задоволенні позову відмовлено. Окрім того, згідно заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2013 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно слідує, що позовні вимоги були задоволені та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № МКА7АЕ00000033 від 21.07.2006 року в сумі 21349,85 доларів США, витребувано у відповідача та передано позивачеві легковий автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 2003 року випуску, № кузову [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] . Звернуто стягнення на предмет застави, зокрема вказаний автомобіль, шляхом продажу. Таким чином, сума заборгованості позивача перед відповідачем не є безспірною та була предметом судового спору. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що визначена у виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису №10625 від 30.10.2017 року таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved