Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким встановити стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони одружилися 25 грудня 2015 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району, актовий запис № 3 від 25.12.2015 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище із Кравчук на [PERSON]. Під час шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина є малолітньою проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні. Після одруження сторони проживали в [INFO]. Спільне життя у них не склалося. Протягом останніх 8-ми місяців сторони не проживають разом, відповідач проживає у своїх батьків в с. Колінки Городенківського району. Спільна із відповідачем дитина на даний час є малолітньою та проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач жодних коштів на проживання та утримання дитини не дає, та нічим не забезпечує, не турбується про її життя та здоров»я, а зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. [PERSON] самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дочку, а також виконувати всі інші, покладені на неї законом обов»язки , необхідні для належного утримання дочки. Всупереч вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дочки [PERSON], матеріально не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жодних із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька. За таких умов, позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дочку. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати їхньої дитини. В даний час відповідач регулярно їздить на заробітки за кордон , та працює по найму в людей. Розмір його заробітку позивачу невідомий. На сьогоднішній день дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки зароблених позивачем коштів не вистачає на її утримання. Отже, відповідач зобов»язаний сплачувати кошти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Відповідач фізично здоровий, працює, має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, але добровільно цього не робить. Із-за наведених обставин, [PERSON] змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. 13.02.2017 року представник позивача - [PERSON] подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив присудити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - по 7229,53 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття; встановити дату виплату аліментів 15 число місяця, коли їх слідує виплачувати; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; зобов'язати [PERSON], [INFO], на підставі Закону України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» згідно положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної [PERSON] України, 2003 р., № 15, ст. 111; 2015 р., № 6, ст. 40) розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій індексувати за рахунок його коштів як платника аліментів; на заборгованість по несвоєчасній сплаті аліментів, якщо така виникне, - зобов'язати [PERSON], [INFO], нараховувати та виплачувати [PERSON], [INFO], на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилась виплата аліментів, пеню в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яку разраховувати так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць множити на 1 % і множити на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна суму пені визначати додаванням нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Представником позивача - [PERSON] до суду подано заяву про витребування доказів, що містять персональні дані, в якій просить витребувати з Адміністрації Державної прикордонної служби України (Україна, м. Київ, 01601, вул. Володимирська, 26) достовірні дані про те, коли [PERSON], [INFO], перетинав державний кордон України в ту і іншу сторону за останні три роки часу, а також про державу його перебування за кордоном, після отримання цієї інформації звернутися до Міністерства закордонних справ України (01018, м. Київ, Михайлівська площа, 1) через Міністерство юстиції України (01001 м. Київ, вул. Городецького, 13) з вимогою здійснити контакт з владою держав перебування [PERSON], [INFO], та отримати від органів цієї влади інформацію про рід занять [PERSON], [INFO], в державі його перебування та отримання [PERSON], [INFO] в державі його перебування та отримання [PERSON], [INFO], в державі перебування за його заняття помісячних доходів за останні три роки часу. 10.03.2017 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачка наводить у позовній заяві розрахунок витрат на утримання дитини без жодного підтверджуючого документа про понесені нею витрати. Обґрунтовуючи розмір аліментів позивачка безпідставно посилається на роботу відповідача по контракту за кордоном. Це її домисли, тому жодного доказу для суду вона не представила. У позивачки взагалі не було причин для звернення з цим позовом в суд, оскільки [PERSON] добровільно надає кошти на утримання дитини. Позивачка перекручує факти та стверджує, що протягом 8 місяців вони не проживають разом.Сторони проживали спільно, як сім»я, до грудня 2016 року, що можуть підтвердити сусіди. Весь цей час відповідач утримував свою дитину. Позивачка намагається дошкулити відповідачу особисто, тому й звернулася до суду, свою дитину [PERSON] утримував би добровільно. В даний час [PERSON] активно чинить перешкоди у спілкуванні відповідача з донькою, не допускає його до неї, твердячи, що у відповідача немає доньки. Така поведінка позивачки доводить її матеріальну зацікавленість, вона не керується інтересами дитини. Матеріальне становище [PERSON] в даний час вкрай скрутне, оскільки він являюся єдиним годувальником своєї родини. З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що з ним проживає мати, яка перенесла інсульт, після чого стала обмежено працездатною, їй протипоказана важка фізична праця. З ними проживає сестра відповідача, яка є інвалідом дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Батько відповідача помер у 2009 році, і з того часу обов»язок по утриманню рідних несе виключно [PERSON] Із записів у трудовій книжці вбачається, що 31.07.2009 року відповідач звільнений з останнього місця роботи і в даний час є безробітним. Актом обстеження Далешівської сільської ради підтверджено, що [PERSON] не має у власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а тому не має змоги отримувати частину доходів у натуральній формі. За таких обставин матеріальне становище відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачкою. Крім утримання дитини, відповідач має обов»язок по утриманню членів своєї родини, і сам повинен за щось жити. Що стосується вимоги про зобов»язання нарахування індексації, то відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Тобто необхідність проведення індексації пов»язується з настанням певної події в майбутньому та не може бути визначена на час ухвалення судового рішення. Ст. 9 цього ж Закону передбачено, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. А відповідач в даний час доходів не отримує. [PERSON] ніколи не відмовлявся від свого батьківського обов»язку утримувати дитину, однак його матеріальне становище зараз не дає підстав для стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. У позовній заяві позивачка не довела ті обставини, на які посилається як на обґрунтування позову, зокрема те, що відповідач працює та одержує доходи в іноземній валюті. Враховуючи наведене, [PERSON] визнає позов частково та погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 700 грн. щомісяця на утримання доньки [PERSON]. 13.03.2017 року представник позивача - [PERSON] подав до суду заяву про редакційне уточнення змінених позовних вимог в заяві від 13.02.2017 року та про збільшення підстав позову та позовних вимог, в якій просив: 1. присудити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - по 7229,53 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття; встановити дату виплату аліментів 15 число кожного місяця, коли їх слідує виплачувати; 2. присудити з моменту пред'явлення позову по момент 11.06.2019 року стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] - на власне утримання - в твердій грошовій сумі по 1600 грн. щомісяця (до дня знаходження [PERSON], [INFO] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною повноліття); 3. встановити дату виплати присуджених судом аліментів 15 число кожного місяця; 4. ухвалити судовим рішенням зобов'язання [PERSON], [INFO], за власний рахунок на підставі Закону України від 17 травня 2016 року № 1368- VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» згідно положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної [PERSON] України, 2003 р., № 15, ст. 111; 2015 р,, № 6, ст. 40) виплачувати присуджений судом розмір аліментів у твердій грошовій індексувати (збільшувати розмір їх сплати) на рівень індексів щомісячної інфляції в Україні; 5. судовим рішенням повідомити [PERSON], [INFO] про те, що на щомісячний розмір заборгованості по несвоєчасній сплаті аліментів, якщо така виникне, - [PERSON], [INFO], зобов'язаний або добровільно нарахувати та виплатити [PERSON], [INFO] пеню, за той місяць, в якому сталась заборгована сума аліментів, або в іншому випадку пеня може бути стягнута судом за наявності подання відповідного позову [PERSON], [INFO], при цьому в даному випадку пеня становить розмір одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення та разраховується так: місячна заборгованість зі сплати аліментів множиться на 1% і множиться на кількість днів існування заборгованості, але не більше, ніж кількість днів місяця, в якому заборгованість виникла, а загальна суму пені обчислюється додаванням нарахованої пені за кожен із прострочених платежів; 6. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів аліментів за один місяць; 7. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, за результатом розгляду справи покласти на відповідача. В даній заяві посилається на те, що сторони 25.12.2015 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 25.12.2015 р. У шлюбі сторони 11.06.2016 народили дитину [PERSON] - батьком якої і є відповідач. З липня-серпня місяця 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач створив, або поки створює нову сім'ю заграницею, хоча поки що попереднього шлюбу з позивачкою ще нерозірвано, чому перешкоджує СК, оскільки забороняє розірвання шлюбу до виповнення дитині одного року. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Наскільки позивачці відомо, що не заперечує і відповідач, він працює за кордоном (в Україні відповідач ніколи ні на якій роботі непрацював), де й отримує дохід по 1500 євро (близько 43000 грн.) щомісячно, на що може сплачувати аліменти, однак добровільно цього не робить, хоча аліменти він нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. В той же час позивачка знаходиться в доволі скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів немає, фактично знаходиться як сама так і спільна з відповідачем дитина на утриманні батьків позивачки, а відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України чоловік чи дружина, тобто той, з ким проживає дитина, має право на утримання від дружини - матері дитини чи чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку із складним матеріальним становищем, позивачка потребує матеріальної допомоги (аліментів від відповідача) також і на своє утримання, а зазначені обставини підтверджуються доданими до цієї заяви документами. Позивачка вважає, ураховуючи матеріальні щомісячні доходи відповідача на роботі заграницею, що адекватним розміром стягнення з відповідача коштів (аліментів) для утримання позивачки під час догляду за дитиною до виповнення дитиною трьох років від народження, буде щомісячна сума стягнення в розмірі 1600 грн. (50 % мінімальної заробітної плати в Україні), що підлягатиме індексації на можливий ріст інфляції в Україні. Представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просив викликати та допитати працівників сільської ради (очевидно села Колінки) [PERSON], [PERSON], [PERSON], за результатом їх допиту постановити окрему ухвалу правоохоронним органом про наявність вчинення названими службовими особами сільської ради службового підроблення (злочину за ознакою ст. 366 ч. 1 КК) в текстах акту обстеження матеріально-побутових умов відповідача в с. Колінки Городенківського р-ну по вул. Грушевського, 8; витребувати з Коломийського МРЕВ УДАІ (м.Коломия вул. Шевченка, 11А тел: +380 3433 24703) дійсні дані щодо реєстрації права на колісні транспортні засоби за [PERSON], 01.02.1986 р.н„ який проживає, с. Колінки, р-н Городенківський, обл. Івано-Франківська; витребувати з Західного Управління Державної прикордонної служби України (79017, м. Львів, вул. Мечнікова, 16 а, тел. (032) 275 62 90, (032) 239 00 51, ел. пошта zhra@dpsu.gov.ua https://www.facebook.com/zahidnuv.kordon) достовірну інформацію з питань дійсних фактів про перетин державного кордону України [PERSON], 01.02.1986 р., який проживає в с. Колінки, р-н Городенківський, обл. Івано-Франківська; зобов'язати відповідача при бажанні відповідача надати суду такі докази, - що відповідач безробітний з 2009 року, - що на утриманні відповідача, яких він утримує, не маючи на це з 2009 року жодних фінансових можливостей, перебуває його мати, яка з 2009 року перебуває на лікуванні, на яке витрачає усю свою пенсію, інвалід дитинства - його сестра, його інша сестра з двома дітьми (його племінниками). Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовільнити, з підстав наведених в заяві від 13.03.2017 року. Подані клопотання про витребування доказів в судовому засіданні не підтримали, просили їх не розглядати. Представник позивача також вказав, що в заяві про редакційне уточнення змінених позовних вимог в заяві від 13.02.2017 року та про збільшення підстав позову та позовних вимог від 13.03.2017 року, помилково зазначено відповідача як: "Ковток Роман Романович" замість "Ковток Роман Іванович". Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали заперечення на позовну заяву з підстав наведених в ньому. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] визнали частково. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій формі в розмірі 700 грн. щомісяця. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку не визнав. Одночасно просили відмовити у позові, оскільки в заяві про редакційне уточнення змінених позовних вимог в заяві від 13.02.2017 року та про збільшення підстав позову та позовних вимог від 13.03.2017 року відповідачем являється "Ковток Роман Романович". Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії I-НМ № 154660 від 25.12.2015 року встановлено, що виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано шлюб між гр. [PERSON], [INFO] та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Кравчук) [PERSON], [INFO], про що 25.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 312740, виданого 17.06.2016 р. виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. [PERSON] медичній сестрі консультативної поліклініки надано відпустку по догляду за дитиною до 3-років з 16.08.2016 року по 11.06.2019 року, що стверджено наказом Центральної районної лікарні № 10-в від 16.08.2016 р. Судом встановлено, що малолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідач, який проживає окремо від дитини в с.Колінки Городенківського району Івано-Франківської області, коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Згідно трудової книжки [PERSON] серії АХ № 269535 від 14.02.2006 року, відповідач звільнений з роботи 31.07.2009 року, в зв'язку із закінченням терміну угоди. Те, що [PERSON] дійсно не працює на підставі трудової книжки АХ № 269535, підтверджено довідкою № 1044 від 16.06.2017 року, виданою Далешівською сільською радою. З копії акту обстеження матеріально-побутових умов № 362 від 07.03.2017 року, [PERSON] встановлено, що відповідач проживає в [INFO]: власної земельної ділянки не має, транспорних засобів не має. Членами сім'ї є: мати - [PERSON], [INFO]; сестра - [PERSON], [INFO]; сестра - [PERSON], [INFO], племінниця - [PERSON], [INFO], племінниця - [PERSON], [INFO] В даний час [PERSON] не працює так, як після смерті батька з 2009 року він доглядає хвору матір та сестру. Мати - [PERSON] постійно хворіє. В 2002 році перенесла інсульт. З того часу знаходиться на постійному лікуванні тому не працює. Пенсії вистачає тільки на придбання ліків. Сестра - [PERSON] - інвалід дитинства потребує постійного догляду. Як слідує з копії свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-НМ № 406791 від 15.03.1986 року, батьками відповідача є [PERSON] та [PERSON]. Батько відповідача - [PERSON] помер 03.01.2009 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія І-НМ № 083650. Згідно копії виписки з медичної карти № 21407/02, виданої Обласною клінічною лікарнею Управління охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА встановлено, що [PERSON] (матір відповідача) знаходилася на стаціонарному лікуванні з 26.11.2002 р. по 25.12.2002 р. з діагнозом субарахноїдально-паренхіматозним крововиливом в ліву півкулю головного мозку, хронічний пієлонефрит в стадії загострення; ХНН-1 ст.; ренопаренхіматозна гіпертензія. Сестра відповідача - [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи, що стверджено копією довідки Сер. МСЕ, серії ІФ № 0263029 від 22.09.2009 року. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду справи відповідач не сплачує аліменти на утримання інших дітей чи непрацездатних батьків. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач та її представник не довели, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі по 7229,53 гривень щомісячно та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону,на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини 23.01.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ч.2\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а\~\~також\~\~дружина,\~\~з якою\~\~проживає\~\~дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі\~ст.80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення.\~\~ Суд з урахуванням потреб позивача, всіх обставин по справі у їх сукупності, того, що аліменти, спрямовані на утримання дружини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання, виходячи з того, що відсутні дані, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дружину у твердій грошовій сумі по 1600 грн., приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800 (вісімсот) гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 13.03.2017 року. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про те, що на щомісячний розмір заборгованості по несвоєчасній сплаті аліментів, якщо така виникне відповідач зобов'язаний або добровільно нарахувати та виплатити позивачу пеню, за той місяць, в якому сталась заборгована сума аліментів, не підлягає задоволенню, як така, що суперечить вимогам ч. 1 ст.196 СК України, оскільки такий вид стягнення можливий лише при наявності рішення про стягнення аліментів та встановлення факту ухилення платника від виконання аліментних обов'язків. Тобто зазначені позовні вимоги є передчасними. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" уразі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ч. 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст. 80, 84, 180-182, 184,\~191 Сімейного кодексу України, \~

Outcome: partial