Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулась з позовом до Ріпкинської селищної ради, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (загальна площа - 53, 8 кв.м., житлова площа - 17,2 кв.м.), в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем даного майна за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON] .. Зазначає, що 27.06.2019 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, в порядку приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", на ім`я [PERSON] , її ( [PERSON] ) та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, в свідоцтві одночасно віднесено об`єкт до спільної сумісної власності та визначено рівні долі її, матері та сина. Вказане стало підставою для реєстрації даного об`єкту нерухомості, як спільної сумісної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А оскільки даний об`єкт є спільною сумісною власністю, а один з співвласників, а саме [PERSON] померла, то нотаріус відмовила у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири через неможливість вирішення питання про визначення (виділення) частки у спільному майні. Вказане змушує її звертатись за судовим захистом в спосіб визнання права власності на частини будинку. В судове засідання позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] , уповноважений представник Ріпкинської селищної ради, третя особа [PERSON] не з`явились, просили розглядати справу у їх відсутність, позивачка, її представник та третя особа позов підтримали, а представник відповідача, при розв`язанні спору, поклався на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про її народження ( [NUMBER] ), копією свідоцтва про укладення її шлюбу ( [NUMBER] ), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00029499222 від 09.02.2021 р., що підтверджує зміну прізвища померлої; - [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про його народження ( [NUMBER] ); - 26 червня 2019 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області було видано розпорядження № 170 "Про передачу житла у приватну власність [PERSON] ", на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якого безоплатно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було передано у приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій вони постійно проживали; - в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно ( [NUMBER] ), яке видане 27.06.2019 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією, на підстав розпорядження голови вказаної адміністрації від 26.06.2019 р. № 170, зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] відноситься до спільної (сумісної власності), розмір часток 1/1 (в рівних долях), її власниками зазначені: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; - 24 вересня 2019 р. державним реєстратором КРИВЕНКОВОЮ З.В, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності за [PERSON] , за [PERSON] та за [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , з розміром часток "1/1", на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ( [NUMBER] ), яке видане 27.06.2019 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номерами 182153282, 182152872, 182152505 від 24.09.2019 р.; - [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (серія [NUMBER] ); - спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину після смерті останньої за законом є донька померлої - позивачка по справі [PERSON] , що підтверджується постановою приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу МОКЛИГІНОЇ О.С. від 10.02.2021 р. № 14/02-31; - постановою приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу МОКЛИГІНОЇ О.С. від 10.02.2021 р. № 14/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON] на 1/3 на частку вказаної квартири, через те, що частка померлої у спільному майні не визначена. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, а згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Оцінка суду. Виходячи з правового аналізу даних норм, в системному зв`язку з ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", яка передбачає, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність, з урахуванням зазначення в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно ([NUMBER]), яке видане 27.06.2019 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією про те, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях, тобто одночасне віднесення вказаного об`єкта нерухомості до спільної сумісної власності, але з визначенням часток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, з урахуванням того, що "рівність долей", при наявності трьох осіб, відповідає 1/3 частки об`єкту нерухомості, суд приходить до висновку, що фактично [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули, в порядку приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", кожен по 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто в даному випадку має місце спільна часткова власність трьох осіб, а не спільна сумісна власність трьох осіб. Враховуючи те, що наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій доведено: 1) неможливість позасудового оформлення права власності на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] , через те, що частка померлої у спільному майні не визначена, та 2) невизнання цивільного права [PERSON] , тобто пасивне заперечення наявності у неї суб`єктивного цивільного права на спадкування даного об`єкту нерухомого майна за законом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права, суд вважає, що права [PERSON] слід захистити шляхом визнання права за нею права власності на 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (загальна площа - 53, 8 кв.м., житлова площа - 17,2 кв.м.), в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved