Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

У травні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" (далі - ПАТ "Банк "Київська Русь") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 листопада 2010 року між "Банк "Київська Русь" та [PERSON] укладено кредитний договір №50302-45.1-10-2, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 350000,00 грн, на строк з 17 листопада 2010 року до 16 листопада 2011 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 21% річних. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених договором. Договорами від 28 січня 2011 року, від 15 листопада 2011 року, від 15 листопада 2012 року, від 30 вересня 2013 року було внесено зміни та доповнення до кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2, збільшено суму кредиту до 1540000,00 грн та встановлено нову дату повернення кредиту - не пізніше 15 листопада 2015 року. П. 2 кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями) передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит у терміни, визначені графіком зменшення ліміту кредитування, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 10-го числа місця, наступного за місяцем, за який вони нараховані. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями). Станом на 07 травня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складала 1945822,11 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1546000,00 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 167179,49 грн; штраф за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 154600,00 грн; штраф за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 16717,95 грн; втрати від інфляції у сумі 46380,00 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 14944,67 грн. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2, між ПАТ "Банк "Київська Русь" та [PERSON] 17 листопада 2010 року було укладено договір поруки №50341-45.1, відповідно до якого поручитель зобов'язалася відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2. На підставі договорів від 28 січня 2011 року, від 15 листопада 2011 року, від 15 листопада 2012 року, від 30 вересня 2013 року внесено зміни та доповнення договору поруки від 17 листопада 2010 року №50341-45.1. З цих підстав ПАТ "Банк "Київська Русь" просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 у сумі 1945822,11 грн та судовий збір у сумі 3654,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов свого довірителя підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи між ПАТ "Банк "Київська Русь" та [PERSON] укладено кредитний договір від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 350000,00 грн, на строк з 17 листопада 2010 року до 16 листопада 2011 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 21% річних. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених договором (а. с. 10-14). 28 січня 2011 року ПАТ "Банк "Київська Русь" та [PERSON] уклали договір про внесення змін до кредитного договору, яким збільшили суму кредиту до 1340000,00 грн, змінили строки та порядок повернення кредиту (а. с. 15-16). Договором про внесення змін кредитного договору від 15 листопада 2011 року встановлено нову дату повернення кредиту - не пізніше 15 листопада 2012 року, а також змінено строки та порядок повернення кредиту (а. с. 15-16). На підставі договору про внесення змін до кредитного договору від 15 листопада 2012 року продовжено строк дії кредиту до 15 листопада 2015 року, а також змінено строки та порядок повернення кредиту (а. с. 18). Додатковими договорами про внесення змін до кредитного договору від 30 вересня 2013 року викладено п. 1.1., п. 1.2., п. 1.4. в новій редакції, зокрема збільшено суму кредиту до 1546000,00 грн, змінено спосіб надання кредиту та затверджено графік зменшення ліміту кредитування, згідно з яким позичальник повинен здійснювати погашення кредиту (а. с. 19, 20-21). Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором та додатковими договорами до нього, були надані ПАТ "Банк "Київська Русь" відповідачеві [PERSON], які він використав за цільовим призначенням (а. с. 38-46, 52-60). П. 2 кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями) передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит у терміни, визначені графіком зменшення ліміту кредитування, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 10-го числа місця, наступного за місяцем, за який вони нараховані. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями) зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 7.1. кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями) у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту, встановлених п. 2.1. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу за кожен випадок прострочення. У випадку порушення позичальником строків погашення процентів за користування кредитом, встановлених п. 2.2. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу за кожен випадок прострочення. Штраф за прострочення позичальником термінів сплати кредиту складає 154600,00 грн, а штраф за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом - 16717,95 грн. Штрафи нараховані банком з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 3.1. кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями) банку надано право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором у разі утворення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами щонайменше за один календарний місяць. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] прострочив сплату чергового платежу за кредитом більш ніж на місяць, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокове повернення кредиту, процентів за його користування та штрафів за порушення строків сплати кредиту й процентів за його користування. 09 грудня 2013 року банк надіслав рекомендованим листом із повідомленням позичальнику вимогу про необхідність достроково сплатити заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями), проте [PERSON] не виконав її (а. с .47, 48, 51). Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнення трьох процентів річних від простроченої суми полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Втрати позивача від інфляції складають 46380,00 грн, а три проценти річних за прострочення виконання [PERSON] зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати кредиту та процентів за його користування складають 14944,67 грн (нараховані за період з 11 січня 2014 року по 31 березня 2014 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 257 ЦК України). Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами та доповненнями) становить 1945822,11 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1546000,00 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 167179,49 грн; штраф за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 154600,00 грн; штраф за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 16717,95 грн; втрати від інфляції у сумі 46380,00 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 14944,67 грн. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2, між ПАТ "Банк "Київська Русь" та [PERSON] 17 листопада 2010 року було укладено договір поруки №50341-45.1, відповідно до якого поручитель зобов'язалася відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (а. с. 23-24). 28 січня 2011 року, від 15 листопада 2011 року, від 15 листопада 2012 року, від 30 вересня 2012 року між поручителем [PERSON] та банком було укладено договори про внесення змін до договору поруки від 17 листопада 2010 року №50341-45.1, за якими поручитель надала згоду на зміну основного зобов'язання, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності перед кредитором (а. с. 26, 27, 28, 29-30). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 2.1. договору поруки від 17 листопада 2010 року №50341-45.1 (зі змінами і доповненями), [PERSON] у випадку невиконнаня позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами і доповненнями) несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Отож, суд вважає, що відповідач [PERSON] є солідарним боржником перед позивачем у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань, взятих на себе кредитним договором. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 17 листопада 2010 року №50302-45.1-10-2 (зі змінами і доповненнями), в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1546000,00 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 167179,49 грн; штраф за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 154600,00 грн; штраф за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 16717,95 грн; втрати від інфляції у сумі 46380,00 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 14944,67 грн. У відповідності до ст. 88 ЦК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1827,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: approved