Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

16 вересня 2019 року ПАТ "УСК"звернулося до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому заявлена вимога про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач в особі представника Тюріна В.М. зазначив, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та відповідачем було укладено кредитний договір №10463с від 02 липня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 20000 гривень строком на 24 місяці з 02 липня 2013 по 02 липня 2015 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28,8% річних. Відповідач належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених договором у зв`язку з чим виникла заборгованість. Між ПАТ "УСК" та кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 16 від 01 серпня 2013 року. Позивачем по справі відповідно до умов укладеного договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01 серпня 2013 року на підставі заяви від 21 серпня 2019 року № 2994 складено страховий акт № 417кр та відповідно 21 серпня 2019 року здійснено виплату на користь кредитної спілки «Українська кредитна спілка» страхового відшкодування в розмірі 40 919 гривень 98 копійок. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до позивача, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Тому позивач прохає суд, стягнути з відповідача [PERSON] на його користь в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 40 919 гривень98копійок та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 гривня 00 копійок. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , про час і місце розгляду повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, ч.1 ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", заяв чи клопотань не заявив, відзиву на позов не надав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем проживання відповідача копію рішення суду, для відома. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 02 липня 2013 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10463с, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20000 гривень строком на 24 місяці з 02 липня 2013 року по 02 липня 2015 року зі сплатою процентів у розмірі 28,8 річних (а.с.14,15). Відповідно до анкети клієнта на отримання кредиту, графіку розрахунків, виписки з рахунку позичальника [PERSON] за кредитним договором № 10463с від 02 липня 2013 року, відповідач по справі отримав від кредитної спілки «Українська кредитна спілка» кредит в сумі 20000 гривень на строк з 02 липня 2013 року по 02 липня 2015 року та сплатою щомісячного внеску в розмірі 1313 гривень 00 копійок (а.с.15, 20 , 24 ). Отримання [PERSON] грошових коштів за вказаним кредитним договором в розмірі 20000 гривень підтверджується копією платіжного доручення № 22139 від 02 липня 2013 року (а.с.16). 01 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПАТ «УСК» укладено договір добровільного страхування № 16, відповідно до п. 1.3 якого страховик здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками-пенсіонерами та страхувальником згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між страхувальником та страховиком (додаток № 1 до договору страхування). ( а.с.21). Додаток № 1 до зазначеного договору містить посилання на кредитний договір, укладений 02 липня 2013 року із [PERSON] (а.с.22). Підпунктом 2.1.1 договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01 серпня 2013 року встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. Вказані обставини підтверджуються наданою кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» випискою з рахунку відповідача № 3000 від 21 серпня 2019 року (а.с.24). Пунктом 4.4.6 договору добровільного страхування кредитів №16 від 01 серпня 2013 року передбачено обов`язок страховика протягом п`яти робочих днів після отримання від страхувальника заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 5.7 договору добровільного страхування № 16 від 01 серпня 2013 року до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке страхувальник має до позичальника згідно з умовами кредитного договору . Згідно із п.5.8 вказаного Договору, після отримання страхового відшкодування, кредитна спілка «Українська кредитна спілка» за вимогою ПАТ «УКС» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПАТ « УКС» страхове відшкодування. 20 серпня 2019 року кредитка спілка «Українська кредитна спілка» звернулась до ПАТ «УСК» із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку з настанням страхового випадку - неповерненням позичальником [PERSON] суми кредиту за кредитним договором № 10463с від 02 липня 2013 року в розмірі 40 919 гривень 98 копійок.(а.с.23) Як вбачається з довідки кредитної спілки «Українська кредитна спілка» від 21 серпня червня 2019 року № 3007, у зв`язку з настанням страхового випадку ПАТ «УСК» 21 серпня 2019 року здійснила страхову виплату кредитній спілці «Українська кредитна спілка» в розмірі 40 919 гривень 98 копійки (кредитний договір №10463с від 02 липня 2013 року) (а.с.27). Сплата позивачем по справі на підставі страхового акту № 417кр від 21 серпня 2019 року на користь кредитної спілки «Українська кредитна спілка» страхового відшкодування в розмірі 40 919 гривень 98 копійок підтверджується копією платіжного доручення № 928 від 21 серпня 2019 року (а.с.25, 26 ). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України. боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача - ПАТ «УСК» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 40 919 гривень 98 копійок, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у порядку регресу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921 гривня 00 копійок. На підставі ст.ст., 993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved