Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

У вересні 2016 року позивач приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (надалі - ПрАТ "СК "Український страховий стандарт") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.08.2014 року між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №0113-0108-0020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки "Geely", д.р.н. [NUMBER]. 11.11.2014 року о 17 год. 00 хв. на перехресті вул. Маршала Малиновського - вул. Маршала Тимошенка в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "ЗАЗ 1102", д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки "Geely", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року [PERSON] був визнаний у винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11.11.2014 року, [PERSON] було заподіяно матеріальні збитки у сумі 10564,39 грн. Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" страховою, про що був складений страховий акт від 09.02.2015 року №4539, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування у розмірі 9252,12 грн. була сплачена ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" [PERSON] З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 9252,12 грн. в порядку регресу страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1450,00 грн., сплачений позивачем про зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2014 року між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №0113-0108-0020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки "Geely", д.р.н. [NUMBER] (а.с.16-27). 11.11.2014 року о 17 год. 00 хв. на перехресті вул. Маршала Малиновського - вул. Маршала Тимошенка в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "ЗАЗ 1102", д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки "Geely", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] (а.с.7-8). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року [PERSON] був визнаний у винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.9-10). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11.11.2014 року за участю автомобілів марки "ЗАЗ 1102", д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки "Geely", д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11.11.2014 року, [PERSON] було заподіяно матеріальні збитки у сумі 10564,39 грн., що підтверджується звітом про оцінку автомобіля [NUMBER] від 17.11.2014 року №800, складеним оцінювачем ФОП [PERSON] [PERSON] (а.с.28-33). Ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки "Geely", д.р.н. [NUMBER], спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором добровільного страхування транспортного засобу від 20.08.2014 року №0113-0108-0020 ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" складено страховий акт від 09.02.2015 року №4539, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування у сумі 9252,12 грн. (а.с.11-12). У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. З платіжного доручення від 20.02.2015 року №504 вбачається, що позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 9252,12 грн. (а.с.53). Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу (а.с.55-56). Проте відповідач [PERSON] у досудовому порядку претензійні вимоги не виконав, страхове відшкодування в порядку регресу не відшкодував. Ст.27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11.11.2014 року, є [PERSON], а оскільки ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" сплатило їй страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON], у сумі 9252,12 грн. перейшло до зазначеного страховика. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" 9252,12 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1450,00 грн., сплачений позивачем про зверненні до суду. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 979-985, 988-992, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст.16, 27 Закону України "Про страхування",

Outcome: approved