Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У липні 2018 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") відповідно до приписів ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" звернулося до Київського апеляційного суду з клопотанням про визначення підсудності цивільної справи за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" обґрунтовувало тим, що 12.10.2011 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 33/2011, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 105840,00 грн. на строк до 11.102.018 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 15,6 % річних. 12.10.2011 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011, ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 1, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 12.10.2011 року № 33/2011. Зважаючи на те, що позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором, ПАТ АБ "Укргазбанк" просило суд стягнути з солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011 у сумі 63009,14 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2018 року підсудність указаної справи визначена Святошинському районному суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін cторони до суду не подавали. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України та роз`яснено права відповідно до норм ЦПК. Відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачами відзиву на позовну заяву надано не було. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.10.2011 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 33/2011, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 105840,00 грн. на строк до 11.102.018 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 15,6 % річних (а. с. 6-16). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ПАТ АБ "Укргазбанк" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 105840,00 грн. (а.с. 19-28). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 53302,61 грн., зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 9706,53 грн. Наведені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором від 07.06. 2018 року (а.с. 18). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Зважаючи на те, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, у банку виникло право вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011 шляхом звернення до суду з позовом, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011 становить 63009,14 грн. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" підлягає заборгованість за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011 у сумі 63009,14 грн. Ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 12.10.2011 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011, ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 1, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 33/2011 від 012.10.2011 (а. с. 17). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1.2 договору поруки № 1 від 12.10.2011 встановлено, що поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. У п. 5.2 договору поруки сторони погодили, що порука за цим договором припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення цього договору. Зважаючи на наведені положення договору поруки, приписи ст. 559 ЦК України, ураховуючи те, що позов до поручителя пред`явлено 03.07.2018 року, порука за договором від 12.10.2011 не припинена. Отже, позивач має право вимагати солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011з позичальника та поручителя. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з солідарно з відповідачів на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором від 12.10.2011 року № 33/2011 у сумі 63009,14 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved