Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

28.08.2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "ВТБ Банк" заборгованість в сумі 98\~143,65 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 981, 42 грн. Позивач, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог, покликається на наступні обставини: 06 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400481048B. Відповідно до умов п. 1. предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів у розмірі 90\~000, 00 гривень строком користування до 06 листопада 2018 року та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 10 % річних.. Позивач належним чином виконав свій обов'язок по кредитному договору щодо надання позичальнику грошових коштів (кредиту) у розмірі 90 000,00 грн. Однак, позичальник, користуючись грошовими коштами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а саме, не виконав свої зобов'язання по погашенню кредиту та не виконав свої зобов'язання по погашенню відсотків за користування кредитом. Таким чином, загальна сума боргу позичальника перед позивачем внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором про надання кредиту № R53400481048В від 06.11.2013р., станом на 14.08.2015 року, згідно розрахунку заборгованості становить 98\~143, 65 (девяносто вісім тисяч сто сорок три гривні 65 копійок) з них: 73 808,25 гривень - сума основного боргу - неповернута сума кредиту; 3 239,75 гривень - прострочена заборгованість по відсотках; 7 331,75 гривня- заборгованість по комісійній винагороді; 7 732,72 гривні- пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків; З 852,17 гривні - пеня за несплату комісійної винагороди; 102,98 гривні - три проценти річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 24,23 гривні - три проценти річних за період з 26.06.2013 р. по 07.09.2014 р., нараховані за прострочену заборгованість по відсотках, 1 754,55 гривні - інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 297,25 гривень - інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках. Також, виконання Кредитного договору між позивачем та [PERSON] забезпечене порукою, про що свідчить договір поруки № R53400481048B від 06.11.2013р. поручителем по якому виступає [PERSON]. Таким чином ПАТ "ВТБ Банк" звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду письмову заяву, у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача та ухвалення за його результатом заочного рішення, у відповідності до вимог ст. 226 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог, знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що 06 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53400481048B. Встановлено, що зазначений кредит [PERSON] отримала, що стверджується копією меморіального ордеру № 22617 від 06.11.2013 року. Також, виконання Кредитного договору № R53400481048B від 06 листопада 2013 року забезпечене порукою, про що свідчить договір поруки № R53400481048B П1 від 06 листопада 2013р. поручителем по якому виступає [PERSON]. Згідно п. 2.1. договору поруки у випадку порушення Позичальником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору поручитель і позичальник несе солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобовязань Позичальника за кредитним договором. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином вимога про стягнення солідарно із відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою. Таким чином у правовідносинах, що склалися, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками за кредитним договором № R53400481048B від 06 листопада 2013 року. Внаслідок невиконання Відповідачами зобовязань по Кредитному договору № R53400481048B від 06 листопада 2013 року виникла заборгованість 98\~143, 65 (девяносто вісім тисяч сто сорок три гривні 65 копійок) з них: 73 808,25 гривень - сума основного боргу - неповернута сума кредиту; 3 239,75 гривень - прострочена заборгованість по відсотках; 7 331,75 гривня- заборгованість по комісійній винагороді; 7 732,72 гривні- пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків; З 852,17 гривні - пеня за несплату комісійної винагороди; 102,98 гривні - три проценти річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 24,23 гривні - три проценти річних за період з 26.06.2013 р. по 07.09.2014 р., нараховані за прострочену заборгованість по відсотках, 1 754,55 гривні - інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 297,25 гривень - інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках.. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності із ст. 549 ч. 3 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Таким чином вимоги про стягнення з відповідачки пені за прострочення виконання грошового зобовязання є обґрунтованим. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "ВТБ Банк" заборгованість в сумі 98\~143,65 грн. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обовязку, який встановлений законом або договором. В свою чергу, у ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обовязку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають стягненню з кількох відповідачів у відповідній частині.

Outcome: approved