Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 23 березня 2001 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS] посвідчений Універсальною товарною біржою "Сприяння". Згідно з умовами контракту № 2303/01 від 23.03. 2001 року, позивач передав грошові кошти в сумі 8851 гривень за придбання частини будинку, а відповідачка прийняла грошові кошти та передала правовстановлюючі документи і ключі від будинку. В даний час позивач не може розпорядитись своєю власністю, оскільки на момент укладення договору ця угода купівлі-продажу не була посвідчена нотаріально, як того вимагає діюче в даний час законодавство. Просив визнати договір купівлі-продажу № 2303/01 від 23.03. 2001 року, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], дійсним, а також просив визнати за позивачем право власності на 12/25 частки житлового будинку [ADDRESS] яка складається з частки житлового будинку літ. А-1, а саме житлової кімнати 1-4, 1-5, 1-7, коридору 1-3, кухня 1-6, частка прибудови літ. а-1, а саме коридор 1-2, погріб літ. а/п, веранда літ. а1-1, тамбур літ. а2-1, ганок літ. а5, загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., сарай літ Е-1, ? частка сараю літ. Ж-1, 1/3 частки убиральні літ. Д-1, 1/3 частка огорожі № 1. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, розгляд справи просив проводити з участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, а розгляд справи просив провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку із чим суд, розглядає справу за її відсутністю на підставі ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. Представник відповідача - Універсальної товарної біржи "Сприяння" в судове засідання не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, при цьому був належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.03.2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено біржовий контракт № 2303/01, посвідчений Універсальною товарною біржею "Сприяння", за умовами якого позивач придбав у власність 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS] Сторони виконали всі умови угоди в повному обсязі, позивач передав грошові кошти, а відповідач в свою чергу передав у власність позивача 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS] Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до вимог ст..227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Аналогічні положення містить чинний на теперішній час ЦК України, згідно ст..657 якого, договір купівлі-продажу…житлового будинку, квартири чи іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Разом з тим, згідно ст..15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2001 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст.. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час укладення угоди, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно зі ст..128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором. Таким чином, оскільки угода є чинною, всі її умови виконані, позивач з моменту укладання угоди безперешкодно володіє та користується придбаним майном, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за ним право власності на цю частку будинку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved