Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2020 щодо водія [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого остання, близько 18 год. 50 хв., на 0,6 км автодороги сполученням с. Мекшунівка - с. Гута, керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] , в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. В подальшому, 04.09.2020 постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що дії водія [PERSON] мають похідний характер від дій водія [PERSON] . В той же час, в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, у автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] було пошкоджено блок лівої фари, передній бампер, ліве крило. Ці технічні пошкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями водія автомобіля Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] , [PERSON] , та підтверджуються фототаблицею. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] є брат позивача, [PERSON] , однак позивач володіє даним автомобілем, у відповідності до ст. 398 ЦК України, на підставі зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Оскільки власником автомобіля Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] , згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2020, є відповідач [PERSON] , батько водія [PERSON] , а позивач внаслідок винних дій останнього поніс витрати на проведення відновлювального ремонту свого автомобіля у розмірі 29 250 грн, просить їх стягнути з відповідача [PERSON] , як з власника джерела підвищеної небезпеки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок порушення його прав, у розмірі 5 000 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову у\~повному обсязі.\~Суть заперечень\~зводиться до\~того,\~що він\~під час\~розгляду судом справи\~про притягнення\~ [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності за\~ст.\~124\~КУпАП не\~викликався навіть\~у якості\~свідка і\~до будь-якої\~відповідальності не\~притягався.\~Крім того,\~саме маневр\~водія [PERSON] \~11.06.2020\~спричинив технічні\~пошкодження автомобілів\~і вина\~останньої підтверджується\~тим,\~що автомобіль HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] отримав пошкодження лівої передньої фари, лівого переднього крила та бамперу з лівого боку, а автомобіль Сhevrolet Niva д.н. [NUMBER] отримав пошкодження задньої частини правої двері та правого заднього крила, що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії № 221508 від 11.06.2020, на фототаблиці та на схемі місця ДТП. Більше того, в поясненнях до протоколу водієм [PERSON] було вказано, що перед початком обгону ним було увімкнено вказівник лівого повороту і вже після завершення ним маневру, автомобіль під керуванням [PERSON] в`їхав у задню частину автомобіля, яким керував [PERSON] . Також, останній, як водій автомобіля Сhevrolet Niva, не визнаний у законному порядку винуватцем ДТП, яка сталася 11.06.2020. Таким чином, позов [PERSON] є необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню. Протокольною ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.09.2021 для участі у справі в якості співвідповідача було залучено ПАТ "НАСК "ОРАНТА". У відзиві\~на позов\~представник відповідача\~ПАТ "НАСК\~"ОРАНТА" заперечував проти\~задоволення позову\~у повному\~обсязі.\~Суть заперечень\~зводиться до\~того,\~що вина\~у настанні\~страхового випадку-події\~ДТП страхувальника\~ПАТ "НАСК\~"ОРАНТА",\~а саме\~водія автомобіля\~Сhevrolet\~Niva\~ д.н. [NUMBER] (поліс АО/7023252) не підтверджена належним чином, адже відсутнє будь-яке рішення суду з цього приводу, а також належним чином оформлений Європротокол-повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. Оскільки цивільно-правова відповідальність за вищезазначеним страховим полісом не настала, тому ПАТ "НАСК "ОРАНТА" не є належним відповідачем у справі. Крім того, ні позивач, ні уповноважена ним особа не зверталися до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, що свідчить про передчасність позовних вимог до страхової компанії. Більше того, строк на звернення позивача із вказаною заявою вже минув, що є підставою для відмови у виплаті йому страхового відшкодування. З врахуванням наведеного, заявлені позивачем вимоги до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягають. У відповіді\~на відзив\~представника відповідача\~ПАТ "НАСК\~"ОРАНТА"\~позивач підтримав\~позовні вимоги\~у повному\~обсязі.\~Вказав,\~що вина\~водія автомобіля\~Сhevrolet\~Niva\~ д.н.\~ [NUMBER] у\~вчиненні ДТП\~підтверджується постановою\~Ріпкинського районного\~суду Чернігівської\~області від\~04.09.2020,\~якою було\~закрито провадження\~у справі\~щодо [PERSON] .\~Також позивач\~зазначив,\~що із\~заявою про\~виплату страхового\~відшкодуванням повинен\~був звертатися\~водій автомобіля\~Сhevrolet\~Niva\~ д.н.\~ [NUMBER] ,\~оскільки після\~ДТП протокол\~про адміністративне\~правопорушення був\~складений на\~ [PERSON] ,\~тому потерпілим,\~на той\~час,\~був саме\~водій автомобіля Сhevrolet Niva д.н. [NUMBER] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] додатково зазначила, що 11.06.2020\~вона керувала\~автомобілем HYUNDAI\~SANTA\~FE\~д.н.\~ [NUMBER] ,\~та оскільки\~дорога по\~якій вона\~їхала була\~в аварійному\~стані,\~вона,\~зменшивши швидкість,\~увімкнула вказівник\~лівого повороту,\~здійснювала маневр\~об`їзду перешкоди\~у вигляді\~вибоїни на\~дорозі,\~переконавшись,\~що автомобіль Сhevrolet\~Niva\~ д.н.\~ [NUMBER] ,\~який їхав\~позаду неї\~в попутному\~напрямку,\~знаходиться на\~значній дистанції\~від її\~автомобіля.\~Завершуючи свій\~маневр,\~автомобіль Сhevrolet Niva пришвидшився і раптово почав здійснювати маневр обгону її автомобіля та внаслідок не дотримання безпечного інтервалу, оскільки дорога по якій вони їхали, була вузькою, здійснив зіткнення з її автомобілем, спричинивши ДТП. Проте, працівники поліції, які оформлювали дану дорожньо-транспортну пригоду, не врахували всі обставини справи та склали протокол щодо неї, а не щодо водія Сhevrolet Niva. [PERSON] зазначила, що після закриття судом справи щодо неї на підставі вказаного протоколу, вона зверталася до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області з проханням притягнути до відповідальності за фактом вчинення вищезазначеної ДТП водія Сhevrolet Niva, [PERSON] . Однак, оскільки останній був відсутній за місцем свого проживання та у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, Ріпкинське ВП надало відповідь про неможливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Також [PERSON] зазначила, що, ні вона, ні позивач не зверталися до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, оскільки на них не покладено такого обов`язку. А про настання ДТП вона 11.06.2020 повідомляла у телефонному режимі свого страховика. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи є його заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов. Додатково зазначив, що вина водія автомобіля Сhevrolet Niva д.н. [NUMBER] , [PERSON] , у вчиненні 11.06.2020 ДТП не підтверджується жодним доказом, натомість вина водія автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] , [PERSON] , у вчиненні зазначеної ДТП, підтверджується висновком експерта, складеного за результатами проведення інженерно-транспортного дослідження. Відтак, позов [PERSON] є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Представник відповідача ПАТ "НАСК "ОРАНТА", Сагаль С.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у його відзиві на позов. Додатково зазначив, що ні позивач, ні його представник, ні власник автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] не зверталися до страхової компанії щодо вищезазначеної ДТП, що унеможливило здійснити дослідження її обставин, визначити вартість заподіяних збитків автомобілю. Таким чином, на день розгляду справи судом, відповідач ПАТ "НАСК "ОРАНТА" жодним чином не порушила прав позивача, а відтак позов є безпідставним. Третя особа\~на стороні\~відповідача,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~ [PERSON] ,\~у судовому\~засіданні заперечував\~проти задоволення\~позову у\~повному обсязі.\~Суть заперечень\~зводилась до\~того,\~що 11.06.2020\~він,\~керував автомобілем Сhevrolet Niva д.н. [NUMBER] та, впевнившись у тому, що зустрічна смуга вільна, а позаду жодний автомобіль не здійснює маневру обгону його автомобіля, увімкнувши вказівник лівого повороту, здійснив маневр обгону автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] , який рухався попереду у попутному напрямку. Проте при завершенні зазначеного маневру, він відчув удар у задню праву частину його автомобіля, після чого відразу зупинився. Відтак, саме внаслідок винних дій водія автомобіля HYUNDAI SANTA FE сталася ДТП, а тому, позов [PERSON] є безпідставним та не підлягає задоволенню. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 743/1144/20, суд дійшов наступних висновків. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Водночас, ст. 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них. Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому, вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 522/11610/15-ц (провадження № 61-13624св18), в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року в справі № 344/9572/16-ц (провадження № 61-17552св18), в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі № 345/4614/16-ц (провадження № 61-31818св18) та інших. Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення сері ДПР18 № 221508 від 11.06.2020, водій [PERSON] близько 18 год. 50 хв., 11.06.2020, на 0,6 км автодороги сполученням с. Мекшунівка - с. Гута, керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] , в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. Власником автомобіля HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , дійсного до 10.09.2022, автомобіль HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] , 11.09.2019 зареєстрований для участі у міжнародному русі за позивачем у справі, [PERSON] , який не є власником вказаного транспортного засобу. Сторонами справи не оспорюється, що власником автомобіля Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] є відповідач у справі, [PERSON] . Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/7023252, між [PERSON] та ПАТ "НАСК "ОРАНТА" з 24.12.2019 до 23.12.2020 укладено договір страхування транспортного засобу Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] . В той час, матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 743/1144/20 підтверджується, що автомобілем Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] 11.06.2020 керував [PERSON] , а автомобілем HYUNDAI SANTA FE д.н. [NUMBER] керувала [PERSON] . Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.09.2020, яка набрала законної сили, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, у мотивувальній частині постанови судом було зазначено, що в даному конкретному випадку, дії водія [PERSON] мають похідний характер від дій водія [PERSON] . Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.07.2021 апеляційну скаргу адвоката Бредюка О.М., подану в інтересах [PERSON] , на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.09.2020, було повернуто у зв`язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження. На підтвердження розміру заподіяної йому в результаті ДТП майнової шкоди, позивач надав копії квитанції серії 10-ААГ № 634671, виданої ФОП [PERSON] від 10.09.2020, про сплату 20 300 грн, товарного чеку № 5958, виданого ФОП [PERSON] від 15.09.2020, на суму 8 950 грн. З листа Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 06.10.2020, адресованого [PERSON] , вбачається, що [PERSON] не можливо притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, так як строки накладення адміністративного стягнення закінчилися 11.09.2020. У випадку ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення про визнання відповідача винуватим у вчиненні адміністративного, вона була б преюдиційним судовим рішенням у цивільній справі про відшкодування ним шкоди і, відповідно, преюдиційним доказом. Проте, у разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Не притягнення особи до адміністративної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху не свідчить про відсутність підстав для її притягнення до цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Винність особи у вчиненні ДТП та завданні шкоди у цивільній справі повинна бути доведена у загальному порядку. Така позиція, крім іншого, узгоджується і з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 18.12.2019 (справа № 569/13962/17). Отже, при вирішенні даного спору, вина у діях водіїв учасників ДТП, як [PERSON] , так і [PERSON] , підлягає встановленню у порядку цивільного судочинства та підлягає доведенню у порядку, визначеному ЦПК України. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначений процесуальний обов`язок кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З аналізу зазначених положень, вбачається, що учасники справи мають передбачені процесуальним законом права та обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх недоведеністю. Так, у спірних правовідносинах відбулось зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки і кожна сторона звинувачує одна одну в порушенні ПДР і завданні шкоди. Пред`явлення позову одним із власників джерела підвищеної небезпеки до іншого не надає йому перевагу у змагальності сторін і не звільняє від обов`язку доведення своїх позовних вимог (постанова ВС від 27 лютого 2020 року у справі № 560/898/16-ц). Проте, своїх процесуальних обов`язків щодо доведення вини [PERSON] у вчиненні ним ДТП за вищевказаних обставин, що, у свою чергу, є обґрунтованою підставою для пред`явлення вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, позивач не виконав. У свою чергу, відповідач [PERSON] на доведення своєї невинуватості у ДТП, надав суду висновок інженерно-транспортного дослідження від 21.10.2021, складений на його замовлення експертом Чернігівського НДЕКЦ МВС України, із якого вбачається, що в умовах місця події у діях водія автомобіля Chevrolet Niva-21230, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] під час події дорожньо-транспортної пригоди не вбачається невідповідностей п. 12.6 ґ), 14.2, 13.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, а також з технічної точки зору, у його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору стали причиною та умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, із висновку експерта вбачається, що водій автомобіля Hyndai SantaFe, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.6 ґ), 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у її діях вбачається невідповідність вимогам п. 14.3 Правил дорожнього руху України, і ці дії з технічної точки зору стали причиною та умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, невинуватість водія [PERSON] у вчиненні ДТП, що відбулася за його участі та участі [PERSON] , доведена під час розгляду справи належним та допустимим доказом, висновки викладені у якому, не були спростовані позивачем. За тих\~обставин,\~враховуючи,\~що позивачем\~до суду\~не було\~надано доказів,\~які б підтверджували, що саме внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] йому було завдано шкоду, тому ця шкода не може відшкодовуватись за рахунок відповідача. Отже, недоведеність безпосереднього причинного зв`язку між ДТП та діями водія [PERSON] , а саме складу у його діях цивільного правопорушення, є підставою для відмови у покладенні на відповідача [PERSON] , як на власника автомобіля Chevrolet Niva д.н. [NUMBER] , та, відповідно, на відповідача ПАТ "НАСК "ОРАНТА", як страховика зазначеного транспортного засобу, обов`язку з відшкодування позивачу як майнової, так і моральної шкоди. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та ПАТ "НАСК "ОРАНТА", про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed