Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу на підставі Заяви про приєднання № 1333171 в загальному розмірі 31995,91 гривень, а також судовий збір у розмірі 2102 гривень. Відповідач станом на 3 вересня 2020 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 31995,91 грн., яка складається з: суми основного боргу - 27545,46 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 877,39 грн., заборгованість за комісією - 29,90 грн., нарахована пеня - 2446,94 грн., - 396,35 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; - 75,30грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 391,76 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 232,81 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника Банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 28 лютого 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено заяву про приєднання № 1333171 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) - далі Заява про приєднання. Відповідно до п.3.4.1-3.4.2 Заяви про приєднання, Банк відкриває поточний рахунок Клієнту № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та надає платіжну картку типу Mastercard Debit Standart "Моя картка". Згодом рахунок позичальника було змінено з рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER] . Згідно п. 6.3-6.4 вищезазначеної заяви, Банк встановив Клієнту Кредит в межах максимального параметру кредитування у сумі 32000,00 грн. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв`язку з чим станом на 3 вересня 2020 року виникла заборгованість на загальну суму 31995,91 грн., яка складається з: суми основного боргу - 27545,46 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 877,39 грн., заборгованість за комісією - 29,90 грн., нарахована пеня - 2446,94 грн., - 396,35 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; - 75,30грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 391,76 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 232,81 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання він зобов`язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст.549ЦК України). Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-2129цс16 від 19.10.2016 року. Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості у сумі 31995,91 грн., яка складається з: суми основного боргу - 27545,46 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 877,39 грн., заборгованість за комісією - 29,90 грн., нарахована пеня - 2446,94 грн., - 396,35 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості; - 75,30грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 391,76 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; - 232,81 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved