Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

11 вересня 2019 року представник позивача Приватного акціонерного товариства ""Акціонерна страхова компанія "Колоннейд Україна", в особі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Тех Сервіс Моторс", звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо - транспортної пригоди, відповідно до вимог ст. ст. 993, 1166, 1191, 1194 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 88 472, 42 грн, судовий збір у розмірі 1921 грн. Так, вимоги позивача обґрунтовані тим, що 09.05.2017 року на просп. Героїв Сталінграду, 79 в м. Миколаїв сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортними засобами Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Зазначені обставини та факт вини відповідача у вказаній вище ДТП підтверджений постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Позивач вказує, що транспортний засіб марки Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № САS0035783 від 23.03.2017 року. На підставі звіту № 134-05-17 від 12.05.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку та згідно з страховим актом № 1500018661 від 21.06.2017 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем сплатило страхове відшкодування у розмірі 177 572,42 грн. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон» за полісом обов`язкового страхування № АК/3303490. 09.10.2017 року до Страховика ПРАТ «СК «Еталон» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в результаті чого останнім було перераховано компенсацію в розмірі 89 100 грн. Тож, позивач вважає, що існують усі правові підстави для зобов`язання відшкодування відповідача в порядку ст. 1194 ЦК України, суми у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою 177 572,42-89100=88 472,42 грн. З наведених вище підстав позивач і звернувся з даним позовом до суду. 16 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. 27.11.2020 року відповідач надав клопотання відповідно до якого просить врахувати наступні обставини: згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку визначена в сумі 124 519,01 грн, а не 177 572,42 грн; при цьому додатковий огляд здійснено 24.05.2017 року, а калькуляції - 29.05.2017 року, тобто вже після оцінки 12.05.2017 року; акт огляду автомобілю від 12.05.2017 року, акт додаткового огляду від 24.05.2017 року складено без виклику /запрошення до участі/ відповідача, внаслідок чого він був позбавлений можливості з`ясувати наявність ушкоджень взагалі; відсутній договір /замовлення/ на підготовку звіту, тобто відсутні умови для його виготовлення. Також відповідач у своєму клопотанні вказує, що повідомлення про настання страхового випадку підписано заявником 17.05.2017 року, тобто вже після огляду автомобіля 12.05.2017 року, а відтак були відсутні підстави для підготовки звіту про оцінку вартості матеріального збитку; рахунок-фактура від 29.05.2017 року не є доказом виконання робіт або придбання запчастин; страховий акт від 21.06.2017 року не є доказом розміру шкоди або факту її заподіяння; платіжне доручення від 22.06.2017 року не містить доказів виконання /підписів та печаток платника та банку/. З урахуванням наведених фактів просив відмовити у задоволенні позову повністю. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, матеріали справи містять його клопотання про відмову у задоволені позову. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви та клопотання, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 09.05.2017 року о 18-00 годині [PERSON] , знаходячись по просп. Героїв України Центральний район в м. Миколаїв в районі будинку 77, керуючи автомобілем Mercedes-Benz МВ 100 D, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2017 року по справі № 495/3621/17 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави. /л.с. 18-19/ У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно договору добровільного страхування автотранспорту № САS0035783 від 23.03.2017 року в ПрАТ «СК «КОЛОННЕЙД Україна». 17.05.2017 року потерпілий - страхувальник звернувся до свого страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування по страхуванню автомобіля та відповідальності автовласників. У відповідності до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 134-05-17, складеного 12.05.2017 року ТОВ «ІТС Моторс», вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу, тобто вартість матеріального збитку заподіяного автомобілю Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] складає 124 519,01 грн. Між тим, згідно страхового акту № 1500018661 від 21.06.2017 року сума заподіяних збитків / сума страхового відшкодування/ склала 177 660,18 грн. В такому разі суд вважає слушними доводи відповідача, викладеними у його клопотанні від 27.11.2020 року про виникнення певних суперечностей з приводу сум заподіяного матеріального збитку власнику автомобілю Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] . Визначення розміру матеріального збитку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. З приводу доводів відповідача про той факт, що договір замовлення на підготовку звіту був відсутній, тобто відсутні підстави для його виготовлення, то суд звертає увагу на правову підставу для проведення оцінки, про що йдеться у самому звіті, де зокрема є посилання на договір з замовником на проведення належної оцінки. Стосовно стверджень відповідача про те, що його не викликали на огляд пошкодженого автомобілю, внаслідок чого він був позбавлений можливості з`ясувати наявність ушкоджень взагалі, варто вказати про таке. Так, відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Тож, законодавчо встановленої процедури обов`язковості участі завдавача шкоди під час огляду пошкодженого автомобілю і визначення його матеріального збитку не передбачено. Крім того, спростуванням відсутності підстав для підготовки звіту про оцінку вартості матеріального збитку /на думку відповідача цьому є обґрунтування підписання заявником заяви про настання страхового випадку 17.05.2017 року, тобто вже після огляду автомобілю/ є умови ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у п.33.1.4 вказаного Закону наведено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Форма заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування по страхуванню автомобіля та відповідальності автовласників дійсно підписана водієм 17.05.2017 року, в той же час це не зазначає, що її заповнення не могло відбуватись за невідкладеного повідомлення потерпілого раніше, адже своєчасність вказаних дій впливало на результат отримання страхових виплат. Згідно платіжного доручення № 000050552 від 22.06.2017 року, ПрАТ СК «Колонейд Україна» сплатила страхове відшкодування страхувальнику ТОВ «Джон Дір Україна», у якому працював водій [PERSON] /згідно подорожнього листа службового легкового авто/. Ствердження відповідача про те, що дане платіжне доручення не містить доказів виконання / підписів та печаток платника та банку/ є невірним з огляду на той факт, що до матеріалів справи приєднано електронну копію відповідного документа. 09.10.2017 року представник страховика ПАТ «СК «Колоннейд Україна» - ТОВ «Інтер Тех Сервіс Моторс» звернувся до ПрАТ «Еталон», у якому свою цивільно-правову відповідальність застрахував [PERSON] за полісом № АК/3303490, із регресною вимогою. За ствердженням позивача, 09.10.2017 року СК «Еталон» виплатило відповідно до ліміту відповідальності страховика на користь ПАТ «СК «Колоннейд Україна» компенсацію в розмірі 89 100 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу(далі -ЦК) України). Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи встановлену постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2017 року вину відповідача у вчиненні ДТП, що мала місце 09.05.2017 року, в т.ч. за участю застрахованого транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , прийнявши до уваги визначену та підтверджену звітом за № 134-05-17 від 12.05.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням страхового відшкодування в порядку регресу страховиком винної особи, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі та того факту, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування в наступному розмірі 124 519,01-89100=35 419,01 грн, а отже позов є таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають сплаті сума судових витрат , яка розраховується наступним чином: 88472,42/сума заявлених позовних вимог/:35419,01/розмір задоволених позовних вимог/=2,49. Надалі суму сплаченого судового збору 1921 грн: 2,49=771,48 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial