Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Далешівської сільської ради., в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 30.10.1989р., виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] належав в цілому колгоспному дворі на праві особистої власності, де головою двору була [PERSON]. Станом на 15.04.1991 р. членами двору були: мати позивача [PERSON],її чоловік [PERSON], позивач, дружина позивача [PERSON], дочка позивача [PERSON] та син позивача [PERSON]. Кожному з них належало по 1/6 частці майна двору, в тому числі і в житловому будинку та господарських будівлях. Житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться на земельній ділянці розміром 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] року, не залишивши заповіту. Чоловік матері [PERSON] помер [INFO] року, дітей він не мав. Після їх смерті відкрилася спадщина за законом на належне їм майно. Спадковим майном залишилась мамина земельна ділянка на території Далешівської сільської ради і частки в житловому будинку та господарських будівлях. Позивач, як син, прийняв спадщину за законом. Нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на мамину земельну ділянку розміром 1,0156 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з господарськими будівлями нотаріус не має можливості так як житловий будинок з господарськими будівлями належав на праві особистої власності в цілому колишньому колгоспному двору в якому частки членів двору не визначались і не виділялись. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2018 року № 2001/02-31 на цій підставі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачі претензій до спадкового майна не мають, право власності на свої частки не оформляють, а тому позивач ставить про визнання права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО "Придністров'я" про вартість майна, ринкова вартість будинковолодіння по [ADDRESS] Учасники справи в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримує, відповідачі позов визнають. Далешівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.08.1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 184 від 11 жовтня 1989 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 940, виданою виконкомом Далешівської сільської ради 11.09.2018 року доводиться, що в [ADDRESS] Довідкою № 875, виданою 22.08.2018 року виконкомом Далешівської сільської ради стверджується, що станом на 15.04.1991 року по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON] помер [INFO] р. у віці 85 роки в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 23.06.1996 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 23 червня 1996 р. виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району. [PERSON] померла [INFO] р. у віці 84 роки в с. Колінки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 19.02.2016 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 19.02.2016р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті ([INFO].)[PERSON] була зареєстрованою та проживала в [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що позивач [PERSON] народився [INFO] року, його мамою є [PERSON], графа батько - не заповнена. Копією спадкової справи № 148/2016, наданою суду в.о.державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. доводиться, що 03.06.2016 року позивач подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON]. Витягом № 44070086 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданому 03.06.2016 року Першою Снятинською державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 59056798, номер у нотаріуса 148/2016. Копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 28.02.2017 року в.о.державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С., зареєстрованих в реєстрі за № 254 та № 256, спадкова справа № 148/2016 стверджується, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Далешівської сільської ради площею 1,0156 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,0528 га кадастровий номер [NUMBER] та належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та [NUMBER]. Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 46919679 та № 46919580, виданими Першою Снятинською державною нотаріальною конторою 28.02.2017 року доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця [PERSON], номер у спадковому реєстрі 59056798, номер у нотаріуса 148/2016. Отже, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги. До спадкового майна померлої [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8576, виданою ОКП "Коломийське МБТІ" 18.06.2018 року доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 2 зареєстровано право власності по [ADDRESS] за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 30.10.1989р., на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11.10.1989 р. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1969 р., інші господарські будівлі збудовані в 1969, 1989 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складного ЕТВО "Придністров'я" згідно договору № 257 від 10.09.2018 р., вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. № 2001/02-31 від 30.08.2018 р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] р. на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що господарство, головою якого була [PERSON], відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved