Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.01.2020 року розірвано. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у вихованні доньки не бере, коштів на її утримання добровільно не надає. Позивач вважає, що відповідач працездатний, взмозі сплачувати аліменти, а саме в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, місце роботи [PERSON] їй не відомо. Справа як малозначна розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце судового розгляду, до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв від свого імені та клопотань не подавав, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі є підтвердження про вручення судової повістки (а.с.21). Згідно з ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.01.2020 року розірвано (а.с.10-12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка згідно довідки відділу реєстрації місці проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 04.06.2020 року №890 зареєстрована разом з позивачем [PERSON] (а.с8). Стаття 141 Сімейного кодексу України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 ч.1 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За нормами ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України - "Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі". Позивач [PERSON] не надала жодних доказів щодо матеріального становища (довідку з місця роботи, отримання будь-яких соціальних виплат відповідача [PERSON] ), а за нормами ч.2 ст.182 СК України встановлено, що - "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Також, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачає, що - "Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі". За нормами ст.192 ч.1 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак враховуючи, що позивач [PERSON] не надала суду жодних доказів можливості виплати відповідачем [PERSON] аліментів в розмірі 2000 грн. та враховуючи норми ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов підлягає частковому задоволенню. За нормами ст.183 ч.5 Сімейного кодексу України - "Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину". У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial