Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 серпня 2013 року відповідно до укладеного договору б/н [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який автоматично лонгується на новий строк, якщо жодна зі сторін на протязі цього строку не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а також відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.п.3.2,3.3 зазначених Умов та Правил надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який має право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. У відповідності до умов договору банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, зобов'язаний платити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову, а банк має право вимагати дострокового повернення кредиту. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 25805 гривень 34 копійки, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 15992 гривень 95 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7457 гривень 37 копійок, заборгованості за пенею та комісією в сумі 650 гривень 00 копійок, а також нарахованого штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1205 гривень 02 копійки (процентна складова), в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.44,45), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.52-53) про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохала їх задовольнити, а у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно положень ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцію з повідомлення про вручення, яка повернулась без вручення з відміткою "не проживає" (а.с.41, 44, 47-48), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 12 серпня 2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.34-37) як позикодавцем, та відповідачем [PERSON] як позичальником був укладений кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до умов якого банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 20000 гривень (а не 8000 гривень як зазначено в позовні заяві) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами наданих банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою (а.с.8-31) складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві, а відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.п.3.2,3.3 зазначених Умов та Правил відповідач також надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який має право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту (а.с.24). Договір згідно .1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг автоматично лонгується на новий строк, якщо жодна зі сторін на протязі цього строку не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а останній зобов'язався погашати заборгованість з кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе грошових зобов'язань більше ніж 120 днів, сплати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі "Відмітки банку" заяви, тобто 12 серпня 2013 року, при цьому банк має право вимагати дострокового повернення кредиту. Відповідно до п.1.1.7.12 вищезазначених Правил договір між сторонами діє 12 місяців з моменту підписання (а.с.19), а якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же самий строк. Пунктом 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт надає згоду банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) його (а.с.24). Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в зв'язку з чим згідно розрахунку позивача станом на 31 грудня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 25805 гривень 34 копійки, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 15992 гривень 95 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7457 гривень 37 копійок, по процентам за користування кредитом в розмірі 7457 гривень 37 копійок, заборгованості за пенею та комісією в сумі 650 гривень 00 копійок, а також нарахованого штрафу відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 1205 гривень 02 копійки (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.4), а вказане свідчить про невиконання відповідачем умов кредитного договору, так як у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки, пеня і комісія, а також штраф за порушення строків платежів. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved