Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

03 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центрофінанс" (далі - ТОВ "ФК "Центрофінанс") звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту. Позов обґрунтовано тим, що між відповідачем [PERSON], та ТзОВ "ФК "Центрофінанс" 30.04.2015 року був укладений договір фінансового кредиту №В1Л1000143, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 400 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 14.05.2015 року. Умовами укладеного договору передбачено, що позичальник приймає на себе зобов'язання повернути суму кредиту і заплатити суму нарахованих на кредит відсотків по дату повернення суми кредиту. Погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у відповідності з графіком повернення платежів, який являється невід'ємною частиною укладеного договору. Період нарахування відсотків починається з моменту отримання позичальником суми кредиту та закінчується датою повернення суми кредитних коштів кредитору. Відсотки продовжують нараховуватися кредитором на залишок заборгованості за сумою кредиту поки кредит залишається неповерненим. У випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальник за факт прострочення сплачує кредитору штраф в розмірі 200 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та належним чином не відреагував на надіслану 15.05.2015 року письмову вимогу ТОВ "ФК "Центрофінанс" про повернення суми боргу за кредитним договором. Станом на 28.05.2015 року перед ТОВ "ФК "Центрофінанс" у відповідача утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 824 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 400 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 224 грн., штраф - 200 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати: 243,60 гривень судового збору. Сторони в судове засідання не з'явились. До проведення судового засідання представник позивача - директор ТОВ "ФК "Центрофінанс" Наворенський О.В., подав до суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати без його участі. Крім цього, у поданій заяві директор ТОВ "ФК "Центрофінанс" вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити та висловив згоду за заочний розгляд справи. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УМВС України у Волинській області відповідач проживає в селі Штунь, Любомльського району, Волинської області. На цю адресу йому було направлено матеріали позову та повідомлення про виклик із зазначенням часу та місця проведення судового засідання, однак відповідач двічі не з'явився в судове засідання, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду не подав. За вказаних обставин при письмовій згоді представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів в порядку ч.2 ст.197 ЦПК без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Статтями 1050 та 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 30.04.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового кредиту №В1Л1000149, за умовами якого ТОВ "ФК "Центрофінанс" надав [PERSON], кредит в сумі 400 грн., до 14.05.2015 року, зі сплатою 2 (двох) відсотків за кожний день користування кредитом. Позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути суму кредиту і повернути суму нарахованих на кредит відсотків по дату повернення суми кредиту. Договором визначено, що погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у відповідності з графіком повернення платежів, який являється невід'ємною частиною укладеного договору (п.1.5 договору). ….Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору фінансового кредиту №В1Л1000149 від 30.04.2015 року, з яким [PERSON],ознайомився під підпис та отримав його копію, останній зобов'язався погасити отриманий кредит 14.05.2015 року в загальній сумі 512 грн., з яких: 400 грн. - сума основного боргу та 112 грн. - сума платежу на погашення відсотків. Умовами договору визначено, що період нарахування відсотків починається з моменту отримання позичальником суми кредиту та закінчується датою повернення суми кредиту кредитору. Відсотки продовжують нараховуватися кредитором на залишок заборгованості за сумою кредиту поки кредит залишається неповерненим. Нарахування відсотків здійснюється виходячи з величини процентної ставки, періоду фактичного користування кредитом та кількістю днів у році (365 або 366 днів відповідно) (п.1.4 договору). Укладеним договором також передбачена відповідальність за порушення його умов (п.4.1). Так, у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальник сплачує кредитору штраф в розмірі 200 грн. за факт прострочення (п.4.1 договору). Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.1054, 1055 ЦК України, між сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, договір підписаний сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки, відповідач був ознайомлений з умовами договору, особисто його підписав, то зобов'язання є таким, що має виконуватись. Позивач зі своєї сторони умови кредитного договору виконав повністю та видав [PERSON], обумовлену договором суму кредиту - 400 грн., що об'єктивно підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткового касового ордеру від 30.04.2015 року. [PERSON], зі своєї сторони взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим 15.05.2015 року ТОВ "ФК "Центрофінанс" надіслало на адресу останнього письмову претензію про погашення заборгованості за укладеним договором фінансового кредиту №В1Л1000149 від 30.04.2015 року, яка станом на 15.05.2015 року становила 720,00 грн., та одночасно попередило про звернення до суду з позовом у випадку невиконання зобов'язання або ненадання відповіді. Факт отримання зазначеної претензії відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Невиконання відповідачем зобов'язання за договором фінансового кредиту доводиться наданим позивачем розрахунком, відповідно до якого станом на 28.05.2015 року заборгованість за кредитом становить - 400 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 224 грн. та штраф - 200 грн. (а.с.12). Зазначений розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, не суперечить цивільному законодавству та суд в повному обсязі погоджується з його правильністю. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача кредитна заборгованість в розмірі 824 гривень. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зокрема, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved