Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

22.01.2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ДП "Миколаївський облавтодор", в якій просила стягнути з ДП "Миколаївський облавтодор" (код ЄДРПОУ 3159920) на її користь невиплачену заробітну плату за період з 01.07.2019 р. по 14.11.2019 р. в сумі 49943,08 грн. та судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 12.03.2019 року працювала на посаді провідного інженера з охорони праці. З 01.07.2019 року заробітна плата їй нараховувалась, але не виплачувалась. В цілому заборгованість по заробітній платі складає 49943,08 гривень. 14.11.2019 р. [PERSON] була звільнена із займаної посади за угодою сторін. Розрахунок по заробітній платі при звільненні проведений не був. Ухвалою від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно записів трудової книжки позивача, [PERSON] , починаючи з 12.03.2019 року працювала на посаді провідного інженера з охорони праці ДП "Миколаївський облавтодор". Згідно наказу т.в.о. директора ДП "Миколаївський облавтодор" за № 71-КК від 13.11.2019 року про звільнення з позивачем було розірвано трудовий договір, за заявою працівника на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України - за угодою сторін. Як вбачається з довідки ДП "Миколаївський облавтодор" №12/20 від 02.01.2020 року заробітна плата позивачці нараховувалась, але не виплачувалась з 01.07.2019 року, тому заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 49943,08 гривень, а саме, в розрізі місяців: у липні 2019 р. було нараховано, але не виплачено - 8304,22 гривень; у серпні 2019 р. було нараховано, але не виплачено - 10304,22 гривні; у вересні 2019 р. було нараховано, але не виплачено - 7746,78 гривень; у жовтні 2019 р. було нараховано, але не виплачено - 20735,10 гривень; у листопаді 2019 р. було нараховано, але не виплачено - 2852,76 гривень. Таким чином, суд дійшов переконання, що дійсно позивачеві при звільненні не виплачена заробітна плата у загальному розмірі 49943,08 гривень. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій у справі №6-788цс16, відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Отже, вимоги статей 47, 116 КЗпП України щодо виплати всіх належних позивачу від підприємства ДП «Миколаївський облавтодор» сум, відповідач не виконав і своєчасно з позивачем не розрахувався. Враховуючи вище зазначене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати [PERSON] на правову допомогу в розмірі 7000 грн. підтверджуються договором № 100 від 19 грудня 2019 року про надання юридичних послуг та квитанцією № 189 від 19 грудня 2019 року. Враховуючи вище зазначене, позовні вимоги Виходячи з вимог статті 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved