Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

16 січня 2017 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про звернення стягнення. В позовній заяві позивач зазначив, що 28 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приват Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKVSAN00050299, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 60657,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.02.2015 року. Однак, відповідач порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з графіком погашення, у встановлені строки не виконує зобов'язання за кредитним договором. Тому, станом на 06.09.2016 рік виникла заборгованість на загальну суму - 302226 грн.04 коп., яка складається з: 53990,27 грн. заборгованість за кредитом, 37876,65 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2838,94 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 207520,18 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] 28.02.2008 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель:21214, рік випуску 2008, тип ТЗ, легковий авто, « кузова/шасі: ХТА212214081884092, реєстраційний номер:ВЕ6334АК, що належить на праві власності [PERSON](57001, Миколаївська область, смт. Веселинове, вул.. Леніна,28, ІПН [NUMBER]). В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за Договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не повернув. Тому, позивач просить суд в рахунок погашення кредитних зобов'язань за кредитним договором № NKVSAN00050299 від 28.02.2008 р. в сумі 56700 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль ВАЗ, модель:21214, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: ХТА212214081884092, реєстраційний номер:ВЕ6334АК, шляхом продажу зазначеного автомобіля будь-якій третій особі - покупцю від імені власника з наданням ПАТ "Ідея Банк" усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах /установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу - власника), які пов'язані з продажем автомобіля. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ Приват Банк не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримання позовних вимог та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] 13.02.2017 року в судовому засідання визнав позов, 16.02.2017 року не зявився в судове засідання надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк Приват Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKVSAN00050299, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримав кредит у розмірі 60657,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.02.2015 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань 28.02.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель:21214, рік випуску 2008, тип ТЗ, легковий авто, « кузова/шасі: ХТА212214081884092, реєстраційний номер:ВЕ6334АК, що належить на праві власності [PERSON](57001, Миколаївська область, смт. Веселинове, вул. Леніна,28, ІПН [NUMBER]). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі ст.ст.19,20 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до договору застави транспортного засобу № NKVSAN00050299 від 28.02.2008 р. у разі невиконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання належним чином за договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 302226,04 грн., то суд вважає, що є підстави для звернення стягнення на заставлене майно. Частиною 1 ст. 24 Закону України від 18.11.2003 р. № 1255 -ІV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для подальшої його реалізації. Відповідно до ст. 26 цього Закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. З огляду на це, суд вважає, що обраний сторонами спосіб звернення стягнення на заставлене майно, як продаж заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем, відповідає вимогам закону, і вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель:21214, рік випуску 2008, тип ТЗ, легковий авто, кузова/шасі: ХТА212214081884092, реєстраційний номер:ВЕ6334АК, підлягає задоволенню. Статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено порядок реєстрації та обліку транспортних засобів. Пунктами 2,40,42 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1388 (з наступними змінами), а також п.6 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. № 282/20595, передбачено порядок зняття транспортних засобів з реєстрації та умови і перелік документів, необхідних для вчинення такої дії. З огляду на це, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо надання права позивачу як заставодержателю усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу - власника, які пов'язані з продажем автомобіля), оскільки це не суперечить умовам даного кредитного договору та договору застави, положенням закону і є необхідною умовою для реалізації позивачем права на продаж цього предмета обтяження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з вказаною нормою закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1600 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved