Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними, визнання права власності на земельну ділянку, витребування майна з чужого незаконного володіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги збільшили, збільшені підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 8.12.2011 року було скасовано рішення Київської міської ради №691/691 від 27.11.2008 року „Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 31.03.2005 року №237/2812 „Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд", а також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №142616 від 19.02.2009 року площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , виданого на ім'я [PERSON] . Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2013 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.04.2009 року за адресою [ADDRESS] , площею 0,10 га, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гмирею В.В. та зареєстрований у реєсті за №621, а також визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію переходу права власності від [PERSON] до [PERSON] за договором купівлі-продажу від 11.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гмирею В.В. та зареєстрований у реєсті за №621, земельної ділянки площею 0,10 га, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), розташованої в [ADDRESS] , проведеної Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 17.08.2009 року за №10-7-08929. Виходячи зі змісту вказаних судових рішень, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), розташованої по [ADDRESS] , право якої просять визнати в судовому порядку. Однак згодом стало відомо, що 6.02.2015 року [PERSON] передав земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), розташовану по [ADDRESS] до статутного капіталу ТОВ „Бортничібуд", директором і засновником, якого є сам.16.06.2016 року вказану земельну ділянку було об`єднано з сусідньою земельною ділянкою площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0071), розташовану по [ADDRESS] і присвоєно новій земельній ділянці площею 0,20 га новий кадастровий номер8000000000:90:033:0250 та нову адресу: [ADDRESS] . Вважають, що вказане об'єднання земельних ділянок відповідачем [PERSON] є незаконним, оскільки він умисно вчинив такі протиправні дії, знаючи про існування Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 8.08.2012 року та Ухвали Вищого адміністративного суду України від 2.04.2013 року, так як він особисто подавав на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 8.12.2011 року спочатку апеляційну скаргу, а потім і касаційну скаргу. Також вказані земельні ділянки були об`єднані на підставі заяви №612 від 6.03.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кошевою В.О. Оскільки така заява пишеться тільки власниками земельних ділянок, які бажають об`єднатись, а таку заяву [PERSON] як власник земельної ділянки по [ADDRESS] не писала, тому зазначену заяву № [NUMBER] просять визнати недійсною. Таким чином, оскільки ТОВ „Бортничібуд" незаконно володіє і розпоряджається земельною ділянок [PERSON] , тому позивач та її представник просять витребувати зазначене майно з незаконного чужого володіння. Відповідач [PERSON] та представник ТОВ „Бортничібуд" в судові засідання не з`явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність або у відсутність представника юридичної особи не звертались. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.4, ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 8.12.2011 року за позовом [PERSON] до Київської міської ради, 3-ті особи: Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області Копейніков І.В. про скасування рішень та винання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, було скасовано рішення Київської міської ради №691/691 від 27.11.2008 року „Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 31.03.2005 року №237/2812 „Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд", а також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ №142616 від 19.02.2009 року площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , виданого на ім'я [PERSON] (т.1, а.с.16-20). Крім того, вказаним судовим рішенням суду першої інстанції було встановлено, що Рішенням Київської міської ради №691/691 від 27.11.2008 року „Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 31.03.2005 року №237/2812 „Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд" затверджено зміни до проекту відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та внесено зміни до п.66 та п.п.66.1; 66.2 Рішення Київської міської ради №691/691 від 27.11.2008 року, а саме слова „ [PERSON] " замінено словами „ [PERSON]". Також судом було встановлено, що підставами винесення Рішення Київської міської ради №691/691 від 27.11.2008 року були заява [PERSON] на ім`я заступника Київського міського голови Довгого О.С. від 25.07.2008 року, у якій заявниця просила внести зміни до вказаного рішення у зв`язку з використанням права на безоплатну приватизацію в іншому місці та відмовилась від надання земельної ділянки на користь [PERSON] ; заява [PERSON] на ім`я Голови Київської міської ради від 4.10.2008 року, посвідчена приватним нотаріусом Попельнянського районного нотаріального округу Житомирської області Копейніковим І.В.та заява [PERSON] на ім`я заступника Київського міського голови Довгого О.С. від 9.10.2008 року, у якій [PERSON] просить внести зміни до рішення №237/2812 від 31.03.2005 року, а саме: прізвище [PERSON] змінити на [PERSON] . За змістом проведеної судом судової почеркознавчої експертизи було встановлено, що підпис у заявах [PERSON] від 25.07.2008 року та від 4.10.2008 року були виконані не [PERSON] , а іншою особою. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 8.08.2012 року Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 8.12.2011 року була залишена без змін, а апеляційна скарга [PERSON] - без задоволення (т.1, а.с.21-24). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 2.04.2013 року Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 8.12.2011 року та Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 8.08.2012 року були залишені без змін, а касаційна скарга [PERSON] - без задоволення (т.1, а.с.25-27). Як вбачається з текстів вказаних документів судів апеляційної та касаційної інстанцій, відповідач [PERSON] не тільки подавав апеляційну та касаційну скарги, але і був присутнім на засіданнях вказаних судових інстанцій, що підтверджує про його особисту обізнаність зі змістом кінцевих процесуальних документів судів апеляційної та касаційної інстанцій. Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2013 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.04.2009 року за адресою [ADDRESS] , площею 0,10 га, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гмирею В.В. та зареєстрований у реєсті за №621, а також визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію переходу права власності від [PERSON] до [PERSON] за договором купівлі-продажу від 11.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гмирею В.В. та зареєстрований у реєсті за №621, земельної ділянки площею 0,10 га, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), розташованої в [ADDRESS] , проведеної Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 17.08.2009 року за №10-7-08929. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , 3-тя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання знести огорожу було відмовлено (т.1, а.с.28-33). 6.02.2015 року [PERSON] передав земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0070), розташовану по [ADDRESS] до статутного капіталу ТОВ „Бортничібуд".16.06.2016 року вказану земельну ділянку було об`єднано з сусідньою земельною ділянкою площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (кадастровий номер 8000000000:90:033:0071), розташовану по [ADDRESS] і присвоєно новій земельній ділянці площею 0,20 га новий кадастровий номер8000000000:90:033:0250 та нову адресу: [ADDRESS] . Аналізуючи описані вище докази по справі, суд вважає, що вказані дії щодо об`єднання земельних ділянок відповідачем [PERSON] є незаконним, оскільки, знаючи про існування Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 8.08.2012 року та Ухвали Вищого адміністративного суду України від 2.04.2013 року, так як він особисто подавав на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 8.12.2011 року спочатку апеляційну скаргу, а потім і касаційну скаргу, спочатку передав її до статутного капіталу ТОВ „Бортничібуд", а потім і об`єднав її з сусідньою ділянкою, забезпечивши присвоєння нового єдиного кадастрового номеру. Також вказані земельні ділянки були об`єднані на підставі заяви №612 від 6.03.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кошевою В.О. Оскільки таку заяву [PERSON] як власник земельної ділянки по [ADDRESS] не писала, тому зазначену заяву №612 необхідно визнати недійсною. За описаних вище обставин суд визнає дії відповідачів по передачі та об`єднанню земельних ділянок як неправомірними. Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч.1-2, ст.16 ЦК Українни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. У відповідності до ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1, ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як регламентує ч.1-2, ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідачами не визнається право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:033:0070, при цьому ними було здійснено ряд неправомірних дій по її відчуженню, а дана земельна ділянка була виділена позивачу у власність, тому за позивачем слід визнати право власності на зазначену вище земельну ділянку. Як наголошує ч.1, ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами ч.1, ст.388 ЦК України наголошує, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки ТОВ „Бортничібуд" незаконно володіє земельною ділянкою [PERSON] , тому її необхідно витребувати у вказаного відповідача та передати позивачу. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні позову позивача також підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках 3 756 грн. 05 коп. судового збору, сплачені нею при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved