Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач - ПАТ «Миколаївобленерго», правонаступник якого є АТ «Миколаївобленерго» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] борг за недовраховану електричну енергію у сумі 15466,05 грн. та 1378,00 грн. судового збору. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що відповідач [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем електроенергії, яку постачає ПАТ "Миколаївобленерго", відповідно до особового рахунку № [NUMBER] . 07.06.2016 року представниками (контролерами) ПАТ "Миколаївобленерго" при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕн), затверджених постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999 року, було встановлено порушення ПКЕЕн, а саме: "Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, яка є власністю енергопостачальника, електропроводкою поза приладом обліку, що неможливо виявити при проведенні контрольного огляду приладу обліку". За результатами перевірки був складений Акт № М 9342 та підписаний представниками енергопостачальника та [PERSON] , без зауважень та заперечень. 29.06.2016 року комісією позивача, яка була проведена без присутності споживача, було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачем нанесено Компанії збитки в розмірі 15 466,05 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. В добровільному порядку суму боргу відповідач не сплатила, тому позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.03.2017 року позов ПАТ «Миколаївобленерго» був задоволений у повному обсязі. Відповідач не погодившись з ухваленим рішенням 06.12.2017 року звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 09.03.2017 року. Ухвалою суду від 28.02.2018 року заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.03.2017 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що вона є власницею квартири [ADDRESS] з 2013 року, але вона там ні коли не проживала, а тому не порушувала правила користування електричною енергією для населення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі - продажу № 510 від 25.04.2012 року, посвідченого Якушевою О.І. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, та споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, відповідно до особового рахунку № [NUMBER] . 07.06.2016 року представниками (контролерами) ПАТ "Миколаївобленерго" при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕн), затверджених постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999 року, було встановлено порушення ПКЕЕн, а саме: "Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, яка є власністю енергопостачальника, електропроводкою поза приладом обліку, що неможливо виявити при проведенні контрольного огляду приладу обліку". За результатами перевірки був складений Акт № М 9342 та підписаний представниками енергопостачальника та [PERSON] , без зауважень та заперечень. 29.06.2016 року комісією позивача, яка була проведена без присутності споживача, було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачем нанесено Компанії збитки в розмірі 15 466,05 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений з дня проведення технічної перевірки 01.08.2015р. Розрахунок проведений відповідно до норм п. 3.3. Постанови НКРЕ України «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» від 04.05.2006р. №562. Відповідно до пункту 3.3. Методики, розрахунок вартості недооблікованої електроенергії здійснюється: - за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; - за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості недооблікованої електричної енергії; - за кількістю днів - якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» відповідач, як споживач електричної енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергію та за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є: крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення правил користування електричної енергії. Пунктом 42 Правил, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому стаття 16 ЦК України визначає право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved