Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

26.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування, посилаючись на те, що 13 червня 2000 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті заведена спадкова справа у Новосанжарській державній нотаріальній конторі, подана заява про прийняття спадщини згідно закону від [PERSON]. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із неприватизованої земельної ділянки площею 0,10 га, що знаходиться на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та земельну ділянку площею 1,55 га, що знаходиться на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства. Позивач заяву про прийняття спадщини до Новосанжарської державної нотаріальної контори подала вчасно. Однак необхідно звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельні ділянки. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява №16 від 09.01.2018 року про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає повністю, просить його задовольнити. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до рішення десятої сесії Полузірської сільської ради народних депутатів двадцять другого скликання від 07.02.1997 року, вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки, в тому числі і [PERSON], а саме 0,10 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 1,55 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 10). [PERSON] не закінчила оформлення приватизації земельних ділянок і не встигла зареєструвати за собою право власності на земельні ділянки та отримати документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, а лише встигла зробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, розроблену ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», тобто розпочала процедуру приватизації. [PERSON] померла 13 червня 2000 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-КЕ №134784 від 16.06.2000 року (а.с.9). Позивачка є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 367526 (а.с.7), Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 252038 від 20.08.1994 року (а.с.8). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №2740/02-31 від 26.12.2017 року, після померлої [PERSON] заведена спадкова справа №756/2012 від 11 червня 2002 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], позивача у справі (а.с.12). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. Згідно з п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved