Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-інвест» посилаючись на те, що 21.06.2007 року між її покійною матір'ю [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Домбуд» було укладено договір про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська Брама ІІ черга», відповідно до якого відповідач зобов'язувався передати у власність квартиру в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] а [PERSON] зобов'язувалась сплатити вартість об'єкту інвестування. Договором було встановлено, що житловий будинок вводиться в експлуатацію в четвертому кварталі 2008 року. Діючи відповідно до умов договору інвестор свої зобов'язання виконала своєчасно та належним чином, забудовник же в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав і на час звернення до суду відповідач даний будинок не ввів в експлуатацію, не передав у власність інвестора визначені у договорі приміщення, до участі в будівництві. 06.03.2008 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-інвест» укладено договір уступки майнових прав, відповідно до якого останній зобов'язався передати, а [PERSON] прийняти оплачену нею, відповідно до умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва, квартиру [NUMBER], загальною площею 66,0 кв.м., розташованої на 3 поверсі секції 2Б будинку, що знаходиться біля будинку по [ADDRESS] Свої зобов'язання щодо передачі коштів в управління [PERSON] виконала належним чином, про що свідчить Свідоцтво про участь у ФФБ виду «А» за програмою «Трипільська Брама ІІ черга» від 06.03.2008 року, однак [PERSON] у липні 2015 року померла, після її смерті дочка [PERSON], як спадкоємець за законом звернулась до приватного нотаріуса, отримавши відмову через відсутність документів на право власності на вищевказану квартиру, просила в судовому порядку визнати за нею майнові права на проінвестовану [PERSON] квартиру. Під час судового розгляду до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Домбуд», закрите акціонерне товариство «Девелоперська компанія МС-Інвест», товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельний комбінат «Моноліт», Обухівську міську раду Київської області. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що її померла мати за життя повністю сплатила внесок за інвестицію, будівництво не було завершене, вона є єдиним спадкоємцем. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись, причин неявки суд не повідомили, заяв, клопотань чи заперечень проти позову не подавали. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши подані докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, 21.06.2007 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Домбуд» було укладено договір про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська Брама ІІ черга», відповідно до якого відповідач зобов'язувався передати у власність квартиру в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язувалась сплатити вартість об'єкту інвестування. 06.03.2008 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Град-інвест» укладено договір уступки майнових прав, відповідно до якого останній зобов'язався передати, а [PERSON] прийняти оплачену нею, відповідно до умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва, квартиру [NUMBER] загальною площею 66,0 кв.м., розташованої на 3 поверсі секції 2Б будинку, що знаходиться біля будинку по [ADDRESS] Свої зобов'язання щодо передачі коштів в управління [PERSON] виконала належним чином, про що свідчить Свідоцтво про участь у ФФБ виду «А» за програмою «Трипільська Брама ІІ черга» від 06.03.2008 року. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Майно [PERSON] успадкувала її донька - позивач [PERSON], зокрема саме їй було видано свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи, витягом із Спадкового реєстру. Позивач зверталася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, однак приватним нотаріусом Н.Р.Щур відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадян матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу. Як розтлумачив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України "Про інвестиційну діяльність". Згідно статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями може бути майнові права на нерухоме майно. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України встановлено, що до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше, статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Виходячи з цього речове право є юридичним поєднанням особи і речі, і всі суб'єкти визнають цей обов'язок обмежуючи тим самим особисті домагання цього предмета, тим самим речове право має абсолютний характер. Фактичний зміст речового права проявляється в конкретних формах володіння річчю: об'єкт - тільки матеріальні речі, суб'єкти - особи, які можуть бути суб'єктами цивільно-правових відносин. Речові права встановлюються законом, рішенням суду, заповітом або договором. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційним договором є закріплені за [PERSON] майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач, як спадкоємець за законом вправі володіти, користуватися і розпоряджатися. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема укладених [PERSON] та відповідачами договорів, квитанцій про сплату коштів та інших письмових доказів, між сторонами виникли договірні відносини щодо інвестування будівництва нежитлових приміщень, тим самим [PERSON], як інвестор вклала у будівництво об'єкту нерухомості власні кошти, а тому вона до здавання об'єкту нерухомості - будинку біля будинку [ADDRESS] - в експлуатацію є власником майнових прав на об'єкти інвестування - квартири № 133 загальною площею 66,60 кв.м на третьому поверсі секції 2Б, оскільки відповідно до виданої забудовником свідоцтва в повному обсязі сплатила кошти за інвестування загальної площі вказаного об'єкта. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняються законом. Судом встановлено, що правовідносини сторін випливають з договору про участь у фонді фінансування будівництва предметом вимоги позивача та зобов'язання боржника є не грошова вимога, а вимога отримання у власність в порядку користування об'єкту інвестування, тобто нерухомого майна. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачі заперечень на позов не подали і не довели їх всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України, тому при вирішенні позову суд покладає в основу рішення подані позивачем, які дають достатні підстави для задоволення позову. Так, як вбачається із матеріалів справи, 21 червня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Домбуд» було укладено договір № 22-133/21-06 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» «Трипільська Брама ІІ черга»,зі змінами та доповненнями до нього, відносно квартири [ADDRESS]. 06 березня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Град-Інвест» було укладено договір №22-133/21-06 про уступки прав на нерухомість, відповідно якого, останній зобов'язався передати, а [PERSON] прийняти оплачену нею, відповідно до умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва, квартиру [NUMBER] загальною площею 66,0 кв.м., розташованої на 3 поверсі секції 2Б будинку, що знаходиться біля будинку по [ADDRESS] Відповідно свідоцтва № 22-133/21-06/1 від 06.03.2008 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду А за програмою «Трипільська Брама ІІ черга» за [PERSON] закріплено об'єкт інвестування, квартиру, вартість якої нею сплачена в розмірі 259272 грн. 47 коп., згідно квитанцій №6,7. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON], як інвестором повністю виконано зобов'язання за договором № 22-133/21-06 тому з моменту оплати повної вартості інвестування - 22 червня 2007 року вона набула в порядку спадкування за законом майнового права на відповідний об'єкт інвестування. Позивач як спадкоємець своєї матері [PERSON] успадкувала всі її права, в тому числі і набуті у встановленому порядку майнові права на об'єкт інвестування. Таким чином, суд вважає доведеними посилання позову про наявність у позивача майнових прав на квартиру № 133 у незавершеному будівництвом будинку по вул. Київській в м. Обухові Київської області. Враховуючи викладене, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved