Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що йому на праві власності належала квартира 52 за адресою м.Житомир, вул. Шелушкова, 83-а. Дану квартиру 15.02.2013 року було продано з прилюдних торгів [PERSON], в подальшому 14.05.2013 року [PERSON] за договором купівлі-продажу вказану квартиру відчужила [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Житомирської області по справі № 295/18884/13-ц визнано недійсними прилюдні торги від 15.02.2013 року. Враховуючи викладені обставини позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння квартиру 52 за адресою м.Житомир, вул. Шелушкова, 83-а, виселити [PERSON] з даної квартири, скасувати рішення реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON] та поновити державну реєстрацію за [PERSON] Третя особа [PERSON] 26.10.2015 року звернулась до суду із окремими позовними вимогами та просить витребувати із чужого незаконного володіння, а саме: [PERSON] належну її 1/2 ідеальну частку квартири №52, що знаходиться за адресою: м. Житомир вул. Шелушкова, буд. 83-а, виселити із вказаної квартири [PERSON] та зняти із реєстраційного обліку. Крім того, просить скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру за [PERSON] та зареєструвати право власності на 1/2 ідеальну частки вказаної квартири у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначила, що згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2009 року її було визнано власником 1/2 ідеальної частки квартири №52, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова, буд. 83-а. З прилюдних торгів 15 лютого 2013 року відбувся продаж квартири відповідачці [PERSON] за 135 700,00 грн. В подальшому [PERSON] за договором купівлі-продажу від 14 травня 2013 року провела відчуження цієї ж квартири на користь третьої особи [PERSON]. Крім того, вказала, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та складений за результатом їх проведення протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири за адресою: м. Житомир вул. Шелушкова, буд. 83-а. кв. 52, у звязку із чим змушена звернутись до суду за захистом свої прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явились про день час, та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. [PERSON] подала письмові заперечення на позов, які приєднані до матеріалів справи ( а.с.57-58) Представник третьої особи- служби у справах дітей Житомирської міської ради подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив при розгляді справи врахувати інтереси дитини ( а.с. 35,72,83). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила заявлені нею позовні вимоги задовольнити. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 18.09.2009 року та спільно згідно договору купівлі-продажу від 02.07.2002 року придбали квартиру 52 за адресою м.Житомир, вул. Шелушкова, 83-а, право власності на яку зареєстрували за [PERSON]М .( а.с. 43,46). Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2009 року на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] було визнано власником 1/2 ідеальної частки квартири №52, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова, буд. 83-а (а.с. 46). У серпні 2010 року державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки «Оберіг» заборгованості за кредитним договором в сумі 21220, 30 грн. Відповідно до договору, укладеного Богунським ВДВС Житомирського міського управління юстиції та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» від 21 листопада 2012 року відбувся продаж з прилюдних торгів спірної квартири відповідачці [PERSON] за 135 700,00 грн( а.с 59). В подальшому [PERSON] за договором купівлі-продажу від 14 травня 2013 року провела відчуження цієї ж квартири на користь [PERSON], що вбачається з рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.07.2015 року. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22 липня 2015 року було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та складений за результатом їх проведення протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири за адресою: м. Житомир вул. Шелушкова, буд. 83-а. кв. 52( а.с. 7-8). Згідно\~Цивільного кодексу України\~особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (статті 215-235), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 330, стаття 338). Відповідно до\~статті 330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Пунктом 3 частини першої\~статті 388 ЦК України\~передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне придбання, згідно\~статті 388 ЦК України, можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Частина 2 ст. 388 ЦК України передбачає, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до роз'яснень п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення ч. 2 ст. 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. За таких обставин, договір купівлі-продажу від 14 травня 2013 року укладений між [PERSON] та [PERSON] не підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, оскільки є недійсним внаслідок визнання недійсним первісного правочину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, оскільки майно вибуло з його власності на підставі прилюдних торгів, які в подальшому визнані недійсними та витребувує із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] лише 1/2 частину квартири [ADDRESS], оскільки рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.03.2009 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину спірного майна. Власником іншої 1/2 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON], суд з підстав зазначених вище задовольняє її вимогу про витребування із чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 частини спірної квартири. Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про витребування майна з чужого незаконного володіння [PERSON], то як наслідок підлягає задоволенню позовна вимога про виселення останньої з спірного приміщення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.2009 N 9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV ( 1952-15 ) "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). За таких обставин позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру за [PERSON] та реєстрацію права власності у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги примусового знятя відповідача [PERSON] із реєстраційного обліку, то вона є передчасною, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. При цьому суд зауважує, що зняття з реєстраційного обліку проводиться у відповідності до п. 1.3, ч. 2 п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом Міністерства Внутрішніх справ України №1077 від 22.11.2012 р., реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення у день подання особою документів. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, тобто питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка підлягає виселенню не входить до компетенції суду. За таких осбавин суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial