Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просив суд встановити факт, того, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 07 жовтня 2015 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2219 належить [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заяви, [PERSON] посилається на те, що 03 березня 1997 року отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. Однак, в паспорті громадянина України серії [NUMBER] зроблено описку в прізвищі в результаті помилкового перекладу фамілії з російської мови на українську. Через неправильний переклад в паспорті в прізвищі " [PERSON] " помилково зазначено " [PERSON] ". Вищезазначене підтверджується перекладом з російської на українську мову повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] року, виданого 26 грудня 1981 року, актовий запис за № 983 від 27 вересня 1978 року, на його ім`я. Вказаний переклад виконано перекладачем Горюшенковою О.II.. засвідчено приватним нотаріусом міського нотаріального округу Груєвою О.В. 24.02.2017 р. та зареєстровано в реєстрі за№ 1603, 1604. Також заявник зазначає, що 07 жовтня 2015 року ним було укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна предметом якого є квартира [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу був укладений на підставі паспорту [NUMBER], де , як зазначає, заявник помилково вказано прізвище " [PERSON] " замість « [PERSON] ", у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості реалізувати своє право власності на належне йому майно. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 21 грудня 2020 року. У судове засідання 21 грудня 2020 року з`явились представник заявника, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі; прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Осінцевою В.М. за реєстровим номером № 2219 [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Однак, у вказаному договорі купівлі-продажу не вірно зазначено прізвище власника, замість вірного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Як вбачається із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45261508 від 07 жовтня 2015 року договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 07 жовтня 2015 року було укладено на підставі паспорту паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, де зазначено прізвище « [PERSON] ». Як вбачається із перекладу з російської на українську мову засвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Груєвою О.В. 24.02.2017 р. та зареєстровано в реєстрі за№ 1603, 1604 прізвище позивача у перекладі з російської на українську мову є « [PERSON] ». На підставі вищевказаного перекладу [PERSON] звернувся до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області для зміни прізвища у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. На підставі чого [PERSON] отримав паспорт громадянина України у вигляді ІD-картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується довідкою № 5115/340414 від 10 липня 2020 року. Внаслідок такої, помилки, на даний час виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючим документом на квартиру, який був виданий на ім`я заявника. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про існування розбіжностей в зазначенні прізвища заявника у договорі купівлі-продажу від 07 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Осінцевою В.М. за реєстровим номером № 2219, а саме в зазначені прізвища власника квартири замість правильного « [PERSON] » вказано не вірно « [PERSON] », що є перешкодою для реалізації права заявника щодо належного йому майна. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved