Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

16 січня 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Пологівського районного суду Запорізької області із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 12\~грудня 2012 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір №\~б/н, на підставі якого банк надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 28 листопада 2019 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12 916,51 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 6382,12 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України в розмірі 866,16\~грн., пені в розмірі 4576,97 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00\~грн. та процентної складової штрафу у розмірі 591,26 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 27\~січня 2020\~року було відкрито провадження у зазначеній цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження та вона призначалась до розгляду з призначенням судового засідання (а.с.52). Ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 17\~вересня 2020\~року було передано цю цивільну справу за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.128). 10 листопада 2020\~року зазначена цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.133). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10\~листопада 2020 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г.Є. (а.с.134). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 13 листопада 2020 року було прийнято цю цивільну справу до свого провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.135). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с.\~161). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що позивач 12 грудня 2012 року відкрив відповідачеві [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом №\~СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та "Тарифів банку", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст.\~629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою (а.с.17, 18, 19-35). На цих\~умовах позивач\~зобов`язався\~виконувати розпорядження\~про перерахування\~і видачу\~відповідних сум\~з цього\~рахунка та\~проводити інші\~операції за\~рахунком,\~ініційовані [PERSON] \~згідно з\~п.\~1.14\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~"Про\~платіжні системи\~та переказ\~коштів в\~Україні"\~за допомогою\~платіжної картки\~"Універсальная". При цьому,\~відповідно до п.\~1.1.6.1 "Умов та правил надання банківських послуг" договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України\~зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою спочатку 30 % річних, з 01\~вересня 2014 року - 34,8% річних, з 01 квітня 2015 року - 43,2% річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 300,00\~грн., яка згодом збільшена банком до 8\~000,00 грн., а потім зменшена до 0,00 грн. (а.с.6,106). Відповідач зобов`язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.3 Умов та правил надання банківських послуг використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши проценти та інші платежі до 25 числа місяця, наступного за звітним, в якому здійснено платіж на користь відповідача, що він мав виконати згідно з\~ст. 526 ЦК України. Зобов`язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст.\~548, 549,\~551 ЦК України\~забезпечені в п. 2.1.1.8.1 Умов та правил надання банківських послуг пенею у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання та штрафом, який передбачений "Тарифами банку", що є невід`ємною частиною "Умов та правил надання банківських послуг" та який становить 500 грн. + 5% від суми загальної заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами\~ст. 545 ЦК України\~дійшов висновку згідно з ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 6-16), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] в порушення ст.ст.\~529,\~530,\~536 ЦК України\~відступила від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочила виконання згідно з\~ст. 612 цього Кодексу\~щодо повернення кредиту та сплати процентів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 6\~382 гривні 12\~коп. боргу за кредитом і 866 гривень 16 коп. боргу з процентів. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити за весь час прострочення сплати боргу 1\~091\~гривня 26\~коп. штрафу. У той же час, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею, необхідно відмовити, виходячи з наступного. Згідно\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч. 1\~ст. 61 Конституції України\~та ч. 3\~ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов`язання у вигляді штрафу та пені, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для часткового задоволення позову в частині присудження до стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial