Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У серпні 2013 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0358 філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 22.07.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №922, згідно за умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 20000,00 грн, строком до 30.07.2011 року зі сплатою 27 % річних, видавши грошові кошти готівкою. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №922 від 22.07.2008 року, та між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №922/1 від 22.07.2008 року, згідно з якими поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість боржника перед Банком станом на 11.07.2013 року у сумі 50860,66 грн. Також просили внести зміни до кредитного договору №922 від 22.07.2008 року, а саме: - в п.1.4, п.1.6.1.2, п.1.6.1.3, п.3.1.5. де слова "до моменту повного погашення", замінити на: "останнім терміном сплати всіх належних платежів по кредиту встановити дату подачі позовної заяви до суду". В ході слухання справи позивач неодноразово уточнював позовну заяву, в останній редакці заява надійшла 29.10.2013 року , згідно якої Банк зменшив свої позовні вимоги та просить суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №922 від 22.07.2008 року станом на 28.10.2013 року в сумі 47840,65 грн. В судовому засіданні представник позивача Шайдук Т.С. уточнені позовні вимоги підтримала , просила позв банку задовольнити та стягнути з усіх відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 47840,65 грн та в рівних частинах судовий збір у сумі 508,60 грн. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомленою про час та день слухання справи, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила справу слухати у її відсутність. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, раніше надала в судове засідання заперечення на позов, згідно яких зазначила, що між нею та банком 22.07.2008 року було укладено договір поруки №922, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором. Згідно кредитного договору, укладеного між Банком та [PERSON] остаточним терміном погашення кредиту є 30.07.2011 року. Відповідач [PERSON] наголошує, що у відповідності до п.4.1 вищевказаного договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором, а також якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання не пред"явить вимог до поручителя. Позивач в установлений законом строк вимоги до неї щодо погашення боргу не пред"являв, таку вимогу до неї, як до поручителя, банк пред"явив лише 18.06.2013 року. Тому просить застосувати положення ч. 4 ст.559 ЦК України та відмовити позивачу в позові до неї у повному обсязі, так як порука припинена і позивачем пропущено строк звернення в суд з такою вимогою. Аналогічні заперечення надала відповідач [PERSON],яка позов не визнала і просила відмовити в задоволенні позхову, так як зобов"язання щодо поруки по кредитному договору [PERSON] приинені в зв"язку з тим, що банк не пред"явиви до неї у встановленому порядку вимогу щодо сплати боргу. Надані представникмо банку вимоги щодо погашення боргу від 29.04.2010 року на її адресу не надходили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за №922 від 22.07.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у ВАТ "Державний ощадний банк України" у сумі 20000,00 грн, терміном на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30.07.2011 року, зі сплатою 27% річних (а.с.10-11). Відповідно до укладеного договору поруки №922 від 22.07.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.12). Відповідно до укладеного договору поруки №922/1 від 22.07.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 28.10.2013 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 47840,65 грн (а.с.70-74). Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача до [PERSON] правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України. Однак суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення боргу в солідарному порядку і в позові до відповідачів [PERSON], [PERSON] належить відмовити з наступних підстав Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Ч.4 ст.559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п.4.1 договору поруки, укладеного між Банком та [PERSON], Банком та [PERSON] порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. У відповідності до п.4.2 зазначених договорів поруки порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору №922 від 22.07.2008 року не пред'явить вимоги до Поручителя. Таким чином строк припинення поруки в порядку ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України з визначенням роками, місяцями, тижнями конкретної події, укладеними договорами поруки не визначений, а тому застосовуються норми ч.4 ст.559 ЦК України про припинення поруки, якщо в установлений 6-ти місячний строк від дня настання строку виконання основного зобов"язання кредитор не пред"явив вимоги до поручителя. (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1393/0/4-12 ) Судом встановлено, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON], сплинув 30.07.2011 року. З матеріалів справи вбачається, що Кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору №922 від 22.07.2008 року, а саме - після 30.07.2011 року, вимоги до Поручителів щодо необхідності погашення боргу [PERSON] не пред'явив. Доказів направлення та належного вручення відповідачам [PERSON], [PERSON] вимоги від 29.04.2010 року №2/414, №2/403 (а.с.59,60) про усунення порушення забезпеченого порукою зобов"язання, суду не надано, листи не відправлялись рекомендованими листами , відповідачі заперечували факт отримання вказаних вимог , тому суд ввжажає, що має місце припинення договорів поруки, укладених банком з відповідачами [PERSON], [PERSON] та пропуск строку звернення до відповідачів з вимогою про стягнення боргу в солідарному порядку як із поручителів. Таким чином, суд вважає за необхідне в позові Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0358 філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] - відмовити у повному обсязі. Відтак, з [PERSON] на користь "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0358 філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню заборгованість на суму 47840,65 грн, в межах заявлених позовних вимог. Що стосується внесення змін до кредитного договору, судом встановлено наступне. Ст.651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Суд вважає, що підстав для внесення змін до кредитного договору №922 від 22.07.2008 року, передбачених ст.651 ЦК України не має. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 478,40 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530,549, 553, 559, 624, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial