Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Крехівська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері[PERSON] , яка померла [INFO] , права на середню земельну частку (пай) площею 1,00 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Крехівської сільської ради, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 120086 , виданого Крехівської сільською радою 27.05.1997 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її дівоче прізвище [PERSON], яке вона змінила, коли 14 червня 1986 року у виконко\-мі Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області зареєструвала шлюб з [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Її мама, дівоче прізвище якої [PERSON] , а в шлюбі, який був розірваний, [PERSON], працювала та була членом сільськогосподарського підприємства, а тому мала право на земельну частку (пай) в розмірі 1,00 га на території Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Зазначає, що Крехівська сільська рада Жовківського району Львівської області, на території якої знаходиться земельна ділянка, 28.02.1995 року прийняла рішення на підставі якого видала на ім`я мами, [PERSON] сертифікат серії [NUMBER] відповідно до діючого на той час зразка Львівської області на земельну ділянку розміром 1,1400 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, а за уточненими даними на 1,00 га, вартістю 2814,63 грн. Вказує, що у зв`язку із змінами в законодавстві мамі необхідно було отримати (обміняти) в Жовківській РДА сертифікат на право на земельну частку (пай) єдиного зразка для України, але чому вона не отримала сертифіката нового зразка їй невідомо. Мама, [PERSON] померла [INFO] та після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого і відноситься право на земельну частку (пай). Позивач вважає, що вона як спадкоємець за законом першої черги успадковує і право на земельну частку (пай), а тому звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності сертифіката нового зразка. А тому вважає, що своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування вона може захистити лише в судовому порядку. Як наслідок просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, від них на адресу суду не надходило жодних клопотань, пояснень. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, крім того позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як від відповідач Жовківська районна державна адміністрація Львівської області не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З копії сертифіката серії ЛВ № 120086 , виданого Крехівською сільською радою 27.05.1997 року, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення II сесії Крехівської сільської ради від 28.02.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку по уточнених даних площею 1,00 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Крехівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано 20.03.2000 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть у селі Крехів Жовківського району Львівської області 20.03.2000 року зроблено запис за № 8. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.06.1986 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] ». Тобто дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON]. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Суд враховує, що шлюб між громадянином [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18.05.1984 року зроблено запис за № 54. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видано 18.05.1984 року. А тому суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56315923 від 28.05.2019 року стверджується, що заповіт від імені [PERSON] , яка померла [INFO] , не посвідчувався. А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті [PERSON] відбувається по закону, так як заповіт від її імені не посвідчувався. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батькові, матері. Тобто позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON] . Відомостей про інших спадкоємців першої черги з матеріалів справи не вбачається. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. З копії довідки № 429, яка видана виконкомом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 24.05.2019 року, вбачається, що громадянка [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із своєю мамою, [PERSON] , до дня її смерті [INFO] в селі [ADDRESS] та вели спільне господарство. А тому суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Внаслідок подання позивачем 28.05.2019 року приватному нотаріусу Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме земельну частку (пай), площею 1,00 га, що знаходиться за адресою: територія Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, було зареєстровано спадкову справу № 17/2019, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56318475 від 28.05.2019 року. Однак приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. листом від 28.05.2019 року № 52/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на право на земельну частку (пай), оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючого документа нового взірця на земельний пай. Суд бере до уваги, що сертифікат на право на земельну частку (пай) повинен був бути виданий згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Листом від 22.05.2019 року № 02-36/592 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою [PERSON] цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати їй не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Як встановлено під час розгляду справи, спадщини, яка складається із права на земельну частку (пай), площею 1,00 умовних кадастрових гектарів, яке належало матері позивача, [PERSON] , вона не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, тобто згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які водночас не можуть бути видані на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved