Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Омега" (далі - ПрАТ "АСК "Омега") звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 03.01.2011 року між ПрАТ "АСК "Омега" та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/0393846. 20.03.2011 року в с. Застугна Васильківського району відбулася дорожньо-транспортна пригода учасниками якого були [PERSON] (транспортний засіб "ВАЗ", державний номер [NUMBER], та [PERSON] (транспортний засіб "ФОРД", державний номер [NUMBER]. На підставі страхового акту № 1390-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування, звіту [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 16877,14 грн. Про ДТП, яка сталася 20.03.2011 року страхова компанія повідомлена, відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" не була, а тому змушені були звернутися до суду з вказаним позовом. До початку судового засідання представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2011 року між ПрАТ "АСК "Омега" та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0393846 (а.с.3). 20.03.2011 року в с. Застугна Васильківського району відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ", державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля "ФОРД", державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], 23.07.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 3). Згідно зі Звітом № 14603 з оцінки транспортного засобу від 25.03.2011 року вартість матеріального збитку, завданого власнику "ФОРД", державний номер [NUMBER] складає 37051,96 грн (а.с. 14-20). Згідно зі Звітом № 14690-ост від 07.04.2011 року вартість утилізаційної вартості автомобіля "ФОРД", державний номер [NUMBER] складає 19174,82 грн (а.с. 12-13). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування сума страхового відшкодування з урахуванням зменшення розміру страхового відшкодування на суму утилізаційної вартості автомобіля в розмірі 19174,82 та безумовної франшизи в розмірі 1000 грн. складає 16877,14 грн. (а.с. 5). Відповідно до видаткового касового ордеру від 11.05.2011 року ПрАТ "АСК "Омега" виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 16877,14 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно пп. "г" п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строку і за умов, визначених у п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Згідно з Правовим висновком Верховного суду України по справі № 6-1цс14 неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону про право страховика подати регрес ний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволення такого позову. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Оскільки, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, та порушив умови договору, не повідомивши страхову компанію про настання страхового випадку, він має нести відповідальність, та сплатити страхове відшкодування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 229,40 грн., дані витрати підтверджені належним чином, а тому підлягають відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved