Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сватівської міської ради Луганської області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури посилається на те, що [PERSON] , являючись власником об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці комунальної форми власності, площею 0,0617 га, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на земельну ділянку після закінчення строку дії договори оренди земельної ділянки від 31.12.2013 року. У період часу з 01.08.2016 року по 31.07.2019 року відповідач [PERSON] не вносив плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого безпідставно зберіг у себе грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою на загальну суму 111666,34 грн. В обґрунтування підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави прокурор зазначив, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. [PERSON] фактично використовується вказана земельна ділянка без правовстановлюючих документів, що призводить до ненадходження відповідних платежів до бюджету. Звернення прокурора з позовом до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності використання земельної ділянки, що перебуває під особливою охороною держави і дотримання у цій сфері суспільних відносин вимог законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Таким чином, прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави. Сватівською міською радою протягом тривалого часу не вжито дієвих заходів до стягнення збитків, заподіяних безоплатним використанням земельної ділянки, що свідчить про неналежне виконання покладених на неї повноважень. Враховуючи викладене, у зв`язку з нездійснення Сватівською міською радою захисту інтересів держави в судовому порядку із вказаним позовом звертається прокурор. 09.12.2019 року прокурор подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначив, що розмір несплаченої орендної плати за період з 01.10.2016 року по 31.09.2019 року становить 88217,43 грн., просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти у розмірі 88217,43 грн. У судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі, просить позовні вимоги у розмірі 88217,43 грн. задовольнити. Представник позивача - Ачкасова С.В., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала заявлений позов та суду пояснила, що відповідач є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 0,0617 га, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010. Дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади Сватівської міської ради. Відповідач користувався даною земельною ділянкою по 31 грудня 2015 року на підставі договору оренди, строк якого закінчився 31 грудня 2015 року. Після цього між відповідачем та позивачем новий договір оренди не укладався, також не укладалась додаткова угода стосовно поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах. Позивач неодноразово повідомляв письмово відповідача про необхідність укладення договору та направляв останньому примірник договору, однак, відповідач по цей час не уклав з позивачем договір оренди. Відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави та не сплачує позивачу орендну плату за землю. За період з 01.10.2016 по 31.09.2019 розмір несплаченої орендної плати становить 88 217 грн. 43 коп. Орендна плата вираховується на підставі нормативно-грошової оцінки землі, яка визначається Держгеокадастром, та з урахуванням коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки. Ставки орендної плати визначаються органом місцевого самоврядування. Відповідно рішеннями Сватівської міської ради були затверджені ставки орендної плату у розмірі 6 відсотків від нормативно-грошової оцінки землі, що не перевищує встановлену Податковим кодексом України максимальну ставку - 12 відсотків. З урахуванням вказаних положень діючого законодавства була розрахована орендна плата за землю, яка не сплачена відповідно за період з 01.10.2016 року по 31.09.2019 року, розмір якої становить - 88 217 грн. 43 коп. Також зазначила, що діючим законодавством передбачено лише пільги по сплаті земельного податку, пільги по сплаті орендної плати не передбачені. Просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти у сумі 88 217 грн. 43 коп. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі з тих підстав, що він звертався до Сватівської міської ради з приводу зміни цільового призначення земельної ділянки та перегляду розміру орендної плати, однак, позивач не розглянув його звернення, тому вважає, що відповідач безпідставно нараховував йому за спірний період орендну плату за землю у розмірі 88217,43 грн. Зазначив, що він являється учасником АТО, а тому не повинен сплачувати орендну плату. Підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Також суду пояснив, що дійсно він являється власником нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] використовувалась для виробництва. Він користується земельною ділянкою, площею 0,0617 га, яка розташована під належною йому будівлею. Між ним та позивачем був укладений договір оренди щодо вищевказаної земельної ділянки, строк дії якого закінчився у грудні 2015 року. Після цього між ним та позивачем новий договір оренди не укладався, також не укладалась додаткова угода з приводу поновлення договору оренди на той самий строк та умовах. Він не звертався до позивача з вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору оренди на тих самих умовах. У період з 1 жовтня 2016 року по вересень 2019 року включно він не здійснював господарську діяльність на даній земельній ділянці. Також за спірний період він не сплачував ні земельний податок, ні орендну плату. Просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що твердження прокурора про спричинення збитків власнику земельної ділянки - Сватівській міській раді, є помилковим. Правовідносини, які склалися у даному випадку, носять характер кондикційних, а тому положення ст. 156 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19.04.1993 року № 284 в даному випадку застосовуватись не можуть. Таким чином, прокурор обґрунтував заборгованість на підставі документу (Акту комісії про визначення розміру збитків), який не є належним доказом в розумінні статті 77 ЦПК України. Позивачем не надано документів, які визначають вартість земельної ділянки, що є необхідною умовою для визначення розміру заборгованості з орендної плати, а саме витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вважає, що прокурором не обґрунтовано порушення інтересів держави, оскільки Сватівська міська рада може самостійно захистити свої інтереси в суді. Також, частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. В такому випадку, якщо договір оренди є поновленим на тих умовах, що і раніше (строк дії договору - до 31.12.2015 року), належним способом захисту порушених інтересів Сватівської міської ради є визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди ділянки, а не стягнення безпідставно набутих коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою. В даному випадку, договір оренди був укладений, належним чином зареєстрований в державному реєстрі речових прав та був автоматично поновлений відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» (а.с.171-174). Суд, вислухавши прокурора, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі, майстерні та вбиральні, розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого Сватівською міською радою 02.03.2010 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 151589587 від 29.12.2018 року (а.с. 17-18). Дана земельна ділянка, площею 0,0617 га, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, за адресою: [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності територіальної громади Сватівської міської ради Луганської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18062725 від 20.02.2014 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 183527053 від 04.10.2019 (а.с.29, 49-50). 31 грудня 2013 року між Сватівською міською радою Луганської області в особі міського голови Рибалко Є.В. та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди землі № 32-1 від 31 грудня 2013 року, предметом якого являлась земельна ділянка, загальною площею 617 кв.м., кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, яка знаходиться на території Сватівської міської ради за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування нежитлових будівель, майстерень та вбиральні, строк дії договору до 31 грудня 2015 року, розмір орендної плати - 7428,60 грн. в рік (а.с.211-215). Сторони у судовому засіданні визнали, що додаткова угода з приводу поновлення договору оренди на той самий строк та умовах не укладалась, відповідач не звертався до позивача з вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору оренди на тих самих умовах та відповідно до п.3.1 Договору оренди землі №32-1 від 31.12.2013 р. відповідач, як орендар, не повідомляв письмово орендодавця - Сватівську міську раду про намір продовжити дію договору. Дана земельна ділянка, загальною площею 617 кв.м., кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, розташована за адресою: [ADDRESS] , була передана в користування [PERSON] на підставі договору оренди землі № 32-1 від 31.12.2013 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 151590025 від 29.12.2018 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 183527053 від 04.10.2019 ( а.с.19-20, 49-50). Згідно довідки землевпорядника Сватівської міської ради Луганської області від 04.05.2020 року (вих.745/4) земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0617 га, нікому не передана. Право користування зазначеною земельною ділянкою з 01.01.2016 року по теперішній час ніким не оформлено та не зареєстровано (а.с.216). Згідно листа Головного управління ДФС у Луганській області від 25.03.2019 року (вих. № 2718/9/12-32-53-06), [PERSON] з 2016 року ніякої податкової звітності до органів ДФС не надавав та податків не сплачував. Інформація про здійснення діяльності ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в ГУ ДФС у Луганській області відсутня (а.с. 30). Рішенням позачергової тридцять четвертої сесії шостого скликання Сватівської міської ради від 08 липня 2015 року затверджено місцеві податки і збори, зокрема, плату за землю та Положення про плату за землю (а.с.93). Відповідно до п.8.2. Положення про плату за землю, затвердженого рішенням 34 сесії Сватівської міської ради 6 скликання від 08 липня 2015 року, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно п.8.5 зазначеного Положення розмір орендної плати за земельні ділянки в межах населених пунктів Сватівської міської ради встановлюється у договорі оренди та встановлюється у розмірі: зокрема, за земельні ділянки під об`єктами торгівлі, ресторанного господарства та побутового обслуговування населення, ремонту автотранспорту, інші землі комерційного використання - 6 відсотків від їх нормативної грошової оцінки (а.с.94-100). Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Сватівської міської ради від 30 червня 2016 року № 5/1 затверджено місцеві податки і збори, зокрема, плату за землю та Положення про плату за землю (додаток 3) (а.с.203). Відповідно до п.8.2. Положення про плату за землю, затвердженого рішенням 5 сесії Сватівської міської ради 7 скликання від 30 червня 2016 року, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно п.8.5 вищезазначеного Положення розмір орендної плати за земельні ділянки в межах населених пунктів Сватівської міської ради встановлюється у договорі оренди та встановлюється у розмірі: зокрема, за земельні ділянки під об`єктами торгівлі, ресторанного господарства та побутового обслуговування населення, ремонту автотранспорту, інші землі комерційного використання - 6 відсотків від їх нормативної грошової оцінки (а.с. 204-210). Рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Сватівської міської ради від 22 червня 2017 року № 13/6 встановлено місцеві податки і збори, зокрема, плату за землю та затверджено Положення про плату за землю (додаток 3) (а.с.136). Відповідно до п.8.2. Положення про плату за землю, до рішення № 13/6 від 22 червня 2017 року, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно п.8.5 вищезазначеного Положення розмір орендної плати за земельні ділянки в межах населених пунктів Сватівської міської ради встановлюється у договорі оренди та встановлюється у розмірі: зокрема, за земельні ділянки під об`єктами торгівлі, ресторанного господарства та побутового обслуговування населення, ремонту автотранспорту, інші землі комерційного використання - 6 відсотків від їх нормативної грошової оцінки (а.с.110-115). Рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання Сватівської міської ради від 22 січня 2019 року № 27/19 на території Сватівської міської ради встановлено, зокрема, ставки орендної плати за користування земельними ділянками на 2019 рік згідно з додатком 1 до цього рішення (а.с.116). Згідно ставок орендної плати, встановлених рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання Сватівської міської ради від 22 січня 2019 року № 27/19, за оренду земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) встановлено розмір орендної плати - 6 відсотків від їх нормативної грошової оцінки (а.с.117-125). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.12.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,0617 га, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, розташованої за адресою: [ADDRESS] ) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, становить 497843,74 грн. (а.с. 128). Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту м.Сватове Сватівської міської ради Луганської області № 773 від 04.02.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0617 га, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 404881,57 грн. (а.с. 129). Згідно розрахунку № 1890/7 від 27.11.2019 року розмір орендної плати на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за період з 01.10.2016 року по 31.09.2019 року складає - 88217, 43 грн., виходячи з цільового використання земельної ділянки, нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та затвердженого рішеннями органу місцевого самоврядування розміру орендної плати - 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме: з 01.10.2016 по 31.12.2016 - 6073,22 грн. (6% від 404881,57 грн.), за 2017 рік - 29870,62 грн. (6% від 497843,74 грн.), за 2018 рік - 29870,62 грн. (6% від 497843,74 грн.), з 01.01.2019 по 31.09.2019 ( 9 місяців) - 22402,97 грн. (6% від 497843,74 грн.), всього - 88217, 43 грн. (а.с. 135). 06.09.2019 заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на адресу Сватівського міського голови Рибалко Є.В. направив повідомлення у порядку вимог ч. 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», в якому повідомив, що Сватівська міська рада тривалий час не вживає заходів цивільно-правового характеру для усунення виявлених порушень земельного законодавства, тому прокурор має намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Сватівської міської ради до [PERSON] про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою (а.с. 14-16). Отже, судом встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності. При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою ані відповідачем, ані будь-якою іншою особою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди зі Сватівською міською радою Луганської області та державної реєстрації такого права. Отже, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Відтак, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений. Спірні правовідносини сторін врегульовані Главою 83 ЦК України. Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. З огляду на викладене відповідач [PERSON] , як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Суд враховує відповідний правовий висновок, викладений у п.55 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/5877/17. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції). З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; зокрема, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Згідно з положеннями статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки, крім випадків визначення орендаря на конкурентних засадах. За змістом пункту 289.1 статті 289 ПК України і частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»). Положеннями пункту 2 частини 1 статті 13, частини 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Так, позивачем було проведено розрахунок безпідставно збережених відповідачем [PERSON] коштів у розмірі орендної плати на загальну суму 88217,43грн. (а.с. 135). Розрахунок проведеної з урахуванням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та затвердженого рішеннями органу місцевого самоврядування розміру орендної плати - 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку, витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010,від 04.02.2016 року, реєстраційний номер 773, та від 04.12.2017, виданих відповідно 04.02.2016 та 07.12.2017 відділом у Сватівському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області, заборгованість [PERSON] з орендної плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,в період з 01.10.2016 року по 31.09.2019 року становить 88217,43 грн. (а.с. 128-129, 135). Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що розрахунок розміру орендної плати здійснений позивачем без урахування нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, оскільки вказані доводи спростовуються вищевказаними дослідженими судом доказами щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розрахунком, здійсненим позивачем з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивач розрахував розмір збитків на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою КМУ від 19.04.1993 року № 284, оскільки при здійсненні розрахунку суми несплаченої орендної плати положення даного Порядку позивачем не застосовувались. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка у спірний період дійсно знаходилась у фактичному користуванні відповідача і вказану обставину сторони не заперечують. Те, що відповідач не займався господарською діяльністю у спірний період саме на даній земельній ділянці, не звільняє останнього від обов`язку сплачувати власнику земельної ділянки плату за землю (орендну плату). Враховуючи те, що судом було встановлено, що грошові кошти, що є предметом позову по даній справі, є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.10.2016 року по 31.09.2019 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим позивачеві завдано збитки у вигляді неодержаної орендної плати за землю, оскільки саме цю суму не отримав позивач, але міг би отримати в разі укладення між ним і відповідачем договору оренди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З приводу доводів відповідача про відсутність підстав для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Сватівської міської ради суд зазначає наступне. Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до частини другої статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно із частиною першою статті 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31 березня 2005 року, заява 61517/00, пункт 27). Водночас, існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15 січня 2009 року, заява №42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі, право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави". Згідно із ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає змогу дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Так, у першому випадку, передбаченому у ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. "Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Як вбачається із позовної заяви, звертаючись до суду з позовом у даній справі, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 56 ЦПК України належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому полягає порушення інтересів держави в особі територіальної громади та зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт незвернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Обґрунтовуючи право на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Сватівської міської ради, заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури посилався на те, що Сватівська міська рада тривалий час не вживає дієвих заходів про стягнення збитків, заподіяних безоплатним використанням земельної ділянки, що свідчить про неналежне виконання покладених на неї повноважень. Нездійснення Сватівською міською радою захисту інтересів держави в судовому порядку, є підставою для звернення до суду з позовом прокурора в інтересах держави в особі Сватівської міської ради. Матеріали справи свідчать про те, що 06.09.2019 заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області на адресу Сватівського міського голови Рибалко Є.В. направив повідомлення у порядку вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому повідомив, що Сватівська міська рада тривалий час не вживає заходів цивільно-правового характеру для усунення виявлених порушень земельного законодавства, тому прокурор має намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Сватівської міської ради до [PERSON] про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою (а.с. 14-16). Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999 р. поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст. ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Пункт 4 вказаного рішення Конституційного Суду України передбачає, що інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в її діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. В даному випадку порушуються інтереси держави, оскільки відповідач користується земельною ділянкою, не сплачуючи при цьому орендної плати відповідно до закону, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 ЗК України. Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і законами України. Відповідно до положень Конституції України право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів. Кожне порушення закону під час використання земельної ділянки є порушенням інтересів держави. Враховуючи, що Сватівською міською радою Луганської області, на час подання позову, не вживалися заходи щодо усунення порушень законодавства в сфері земельних відносин, тому прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Сватівської міської ради Луганської області. Отже, підставами для звернення прокурора із вказаним позовом в інтересах держави стало порушення інтересів держави в особі територіальної громади у сфері використання земель, бездіяльність Сватівської міської ради, як органу, уповноваженого на виконання відповідних функцій у даних правовідносинах щодо вжиття заходів до стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою. Щодо доводів відповідача про неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки договір оренди між ним та Сватівською міською радою був поновлений відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі", то суд не може взяти до уваги вказані доводи, виходячи з такого. Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", на яку посилається відповідач, врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування. Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Суд враховує відповідний правовий висновок, викладений у п.5.2 постанови Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц. Сторони у судовому засіданні визнали, що додаткова угода з приводу поновлення договору оренди на той самий строк та умовах не укладалась, відповідач не звертався до позивача з вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору оренди на тих самих умовах та відповідно до п.3.1 Договору оренди землі №32-1 від 31.12.2013 р. відповідач, як орендар, не повідомляв письмово орендодавця - Сватівську міську раду про намір продовжити дію договору. Отже, договір оренди між сторонами не був поновлений на тих самих умовах і на той самий строк. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що договір оренди був автоматично поновлений відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та належним способом захисту інтересів Сватівської міської ради є визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Те, що відповідач звертався 23.10.2019 року із заявою до Сватівського міського голови про перегляд цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер 4424010100:24:097:0010 (а.с. 78), не є підставою для не сплати відповідачем безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.10.2016 року по 31.09.2019 року. Вказана заява не стосується предмету судового розгляду по даній справі. Щодо доводів відповідача про те, що він, як учасник АТО, не повинен сплачувати орендну плату, то діючим законодавством не передбачено пільги по сплаті орендної плати. Надані відповідачем копії розписок щодо здійснення останнім ремонтних робіт по відновленню жилих будинків ( а.с. 155-160) не стосуються предмету спору по даній справі. З вищевикладених підстав суд не бере до уваги доводи відповідача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь прокуратури Луганської області понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 1921,00 грн. ( а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved