Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати, в якому вказує, що з вересня 2012 року по серпень 2013 року перебувала з відповідачем в трудових відносинах. Дія укладеного строкового трудового контракту від 03.09.2012 року у подальшому неодноразово продовжувалась. 31 серпня 2018 року звільнена на підставі наказу від 30.08.2018 року № 76-К за власним бажанням у зв`язку з порушенням працедавцем законодавства про працю згідно ч. 1\~ст. 39 КЗпП України. В період з 02.09.2013 року по 31.08.2018 року ні під час надання частини щорічної відпустки, ні під час надання щорічної відпустки за 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018 навчальні роки, нарахування та виплата матеріальної\~допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу відповідачем не проводилась, що порушує умови колективного договору, Закону України\~"Про\~освіту" та права позивача. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2019 року позовну заяву [PERSON] до Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки про стягнення заробітної плати (матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки) та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати з вини власника задоволено та стягнуто з Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки на користь\~\~ [PERSON] , суму матеріальної допомоги на оздоровлення, яка мала бути виплачена при наданні щорічної відпустки за 2013/2014 навчальний рік, у розмірі 1 806,24 грн. за вирахуванням з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів з доходів з фізичних осіб, а також компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 2 225,29 грн за вирахуванням з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів з доходів з фізичних осіб. Однак, позивач вважає, що у Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки існує заборгованість з виплати їй заробітної плати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення , яка мала бути виплачена при наданні щорічної відпустки за 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017,2017/2018 навчальні роки у розмірі 15253, 73 грн. та заборгованість з виплати позивачу компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати у розмірі 3593,28 грн. На письмове звернення позивача від 23.12.2019 року з метою досудового врегулювання спору з приводу виплати вказаної заборгованості, Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки відповіді не надав, у зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Представник відповідача Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки надав суду відзив на позов, в якому вказує, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що твердження позивача щодо обов`язкової виплати коштів на оздоровлення під час щорічної відпустки не заслуговує на увагу, обов`язковість виплати відповідачем коштів на оздоровлення під час щорічної відпустки\~ [PERSON] не підтверджується належними доказами щодо виплати коштів на оздоровлення підчас щорічної відпустки іншим працівникам,дана допомога не відноситься до фонду оплати праці, а умови оплати праці працівників навчальних закладів регулюється\~наказом Міністерства освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 року "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ". Відповідно до положень п.2.15 Колективного договору\~Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки зі змінами та доповненнями на 2015\~2017 рік, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам у розмірі посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки згідно з ст. 57\~Закону України\~"Про\~освіту" здійснюється при наявності коштів.\~Тобто відповідач визнає у власному колективному договорі право працівників на отримання такого роду соціальних стандартів, але оскільки діє виключно на госпрозрахунковій основі, пов`язує виплату допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки з наявністю коштів. Вказує про те, що у справі відсутні докази того, що позивач за період 2014-2018 роки зверталася до директора Полтавського кооперативного коледжу з приводу виплати їй допомоги на оздоровлення підчас щорічної відпустки з відповідним обґрунтуванням.\~З довідки Полтавського кооперативного коледжу від 03.04.2019 року № 248 щодо показників виконання кошторису за період 01.01.2015 року - 01.06.2018 року вбачається, що фінансово-господарська діяльність навчального закладу у вищевказаний період була збитковою, що дає підстави правомірно стверджувати про факт відсутності коштів у відповідача на виплату будь-якого роду матеріальних допомог, доплат та нарахувань поза межами фонду заробітної плати. Просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з безпідставністю. Позивачем надано відповідь на відзив, в якій вказує, що пунктом 4.1.4 трудового контракту укладеного між нею та Полтавським кооперативним коледжом Полтавської облспоживспілки 03.09.2012 року визначено, що педагогічному працівнику [PERSON] за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом виплачується за рахунок засобів учбового закладу допомога на оздоровлення у розмірі 100% місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, згідно з ст. 57 Закону "Про освіту". Пунктом 2.15 Колективного договору на 2013-2015 роки, укладеного 27.03.2013 року та на 2015-2017 роки, укладеного 16.04.2015 року між адміністрацією та профспілковим комітетом Полтавського кооперативного технікуму, визначено, що адміністрація технікуму зобов`язується разом із профспілковим комітетом здійснити виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам у розмірі 100% місячного посадового окладу(ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, згідно з ст. 57 Закону "Про освіту". При наявності коштів. На підставі результатів інспекційного відвідування Управління Держпраці у Полтавської області зафіксувало порушення діючого законодавства з боку відповідача, яке полягає у не виплаті їй матеріальної допомоги на оздоровлення,внесено відповідний припис про усунення виявлених порушень, проте у встановлений строк відповідач порушення не усунув,матеріальну допомогу не виплатив.\~Із змісту відзиву вбачається, що відповідач не заперечує щодо наведених нею правових підстав позову, не вказує на неправильне застосуванням норм матеріального права, не доводить, що нею допущено неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Натомість, заперечуючи свій обов`язок виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення, відповідач у відзиві допускає неправильне тлумачення закону та застосування закону, який не підлягає застосуванню, не застосовує закон, який підлягає застосуванню. Крім того, посилається на те, що у період 2014-2018 роки позивач не зверталася до директора Полтавського кооперативного коледжу з приводу виплати їй допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки з відповідним обґрунтуванням. Однак подання заяви на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки не вимагається (не передбачено) жодним нормативно - правовим актом, тоді як чинне законодавство України вказує як підставу надання такої допомоги на сам факт надання педагогічному працівнику щорічної відпустки. Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, причини неявки невідомі, у відповіді на відзив позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, представник відповідача у своєму відзиві зазначив, що проти позову заперечує, просив відмовити в його задоволенні. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а представник відповідача\~заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 02.09.2012 року по 31.08.2018 року перебувала у трудових відносинах з Полтавським кооперативним технікумом (після перейменування - Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки), що підтверджується довідкою Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки від 21.09.2018 р. № 445 та записами трудової книжки серії [NUMBER] . 03 вересня 2012 року між\~\~ [PERSON] \~\~та Полтавським кооперативним технікумом було укладено строковий трудовий контракт з на термін з 03.09.2012 р. по 31.08.2013 р., про що відповідачем видано наказ від 03.09.2012 р. № 51-К про прийняття [PERSON] на роботу на посаду викладача дисциплін митного спрямування. Дія укладеного між сторонами строкового трудового контракту від 03.09.2012 р. у подальшому неодноразово продовжувалась, що підтверджується копіями наказів про продовження терміну дії контракту з педагогічним працівником від 29.08.2013 р. № 58-К; від 31.08.2015 р. № 79-К; від 31.08.2016 р. № 43-К-а; від 31.08.2017 р. № 62-К. Постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963 "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників"\~посада "викладач" віднесена до категорії посад педагогічних працівників. Той факт,що посада, на якій працювала [PERSON] \~\~ у Полтавському кооперативному коледжі Полтавської облспоживспілки, віднесена до категорії посад педагогічних працівників, підтверджується також витягом з наказу від 16.05.2016 року № 21-к. В період протягом 2014-2018 років [PERSON] \~\~ на підставі її заяв надавались роботодавцем щорічні основні відпустки. Відповідно до витягу наказу № 135 від 18.12.2014 року "Про надання частини щорічної відпустки" [PERSON] \~\~, викладачу, надано частину щорічної відпустки тривалістю 12 календарних днів з 12.01.2015 року по 23.01.2015 року в рахунок щорічної основної відпустки за 2014-2015 навчальний рік. Згідно витягу наказу № 61 від 15.06.2015 року "Про надання щорічної відпустки викладачам" [PERSON] \~\~ надано щорічну відпустку за 2014-2015 навчальний рік тривалістю 44 календарних днів з 01.07 по 13.08.2015 року. Відповідно до наказу № 141 від 16.12.2015 року "Про надання частини щорічної відпустки" надано [PERSON] \~\~, викладачу, частину щорічної відпустки тривалістю 16 календарних днів з 14.01.2016 року по 29.01.2016 року в рахунок щорічної основної відпустки за 2015-2016 навчальний рік. Крім того, згідно витягу\~наказу № 37 від 09.06.2016 року "Про надання щорічної відпустки викладачам"\~надано щорічну відпустку за 2015-2016 навчальний рік викладачу технікуму [PERSON] \~\~ тривалістю 40 календарних днів з 01.07 по 09.08.2016 року. Як вбачається з витягу наказу № 105 від 22.12.2016 року "Про надання частини щорічної відпустки", надано [PERSON] , викладачу, частину щорічної відпустки тривалістю 16 календарних днів з 16.01.2017 року по 31.01.2017 року в рахунок щорічної основної відпустки за 2016-2017 навчальний рік. Згідно витягу наказу № 41 від 19.06.2017 року "Про надання щорічної відпустки викладачам" надано щорічну відпустку викладачу технікуму [PERSON] \~\~ за 2016-2017 навчальний рік тривалістю 40 календарних днів з 03.07 по 11.08.2017 року. Відповідно до витягу з наказу № 98 від 28.12.2017 року "Про надання частини щорічної відпустки" надано [PERSON] \~, викладачу, частину щорічної відпустки тривалістю 17 календарних днів з 15.01.2018 року по 31.01.2018 року в рахунок щорічної основної відпустки за 2017-2018 навчальний рік. Також відповідно до витягу з наказу № 66 від 12.06.2018 року "Про надання щорічної відпустки викладачам" надано щорічну відпустку викладачу технікуму [PERSON] \~\~ за 2017-2018 навчальний рік тривалістю 39 календарних днів з 02.07 по 09.08.2018 року. У\~ст. 57 Закону України "Про освіту"\~в редакції\~закону № 1060-ХІІ від 23.05.1991 року\~визначено, що держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки Норма ст. 57\~Закону України"Про\~освіту" в редакції закону №2145-VIIIвід 05.09.2017року визначає,що держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки. У п. 2.15 Колективного договору на 2013-2015 роки між адміністрацією та профспілковим комітетом Полтавського кооперативного технікуму Полтавської облспоживспілки, реєстровий номер 130 від 29.04.2013 року, передбачено обов`язок адміністрації у сфері гарантій оплати праці здійснювати виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам в розмірі 100 % місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, згідно\~ст. 57 Закону України "Про освіту". Крім того, в п. 2.16 Колективного договору на 2015-2017 роки між адміністрацією та профспілковим комітетом Полтавського кооперативного технікуму, реєстровий номер 72 від 07.05.2015 року, передбачено обов`язок адміністрації здійснювати виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам в розмірі 100 % місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, згідно\~ст. 57 Закону України "Про освіту". При наявності коштів. При наданні щорічної відпустки за 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018 навчальні роки [PERSON] \~\~ не виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, яка повинна була бути виплачена в обов`язковому порядку при наданні щорічних відпусток, що підтверджується розрахунковими листами [PERSON] \~\~ за період з січня 2015 року по серпень 2018 року, що також не заперечувалось представником відповідача у відзиві на позовну заяву. При цьому, доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати у вищевказані періоди матеріальної допомоги на оздоровлення з огляду на те, що [PERSON] \~\~ не зверталась з відповідними письмовими заявами, суд вважає безпідставними, оскільки подання таких заяв жодним нормативним актом не передбачене, тоді як чинне законодавство про освіту визначає як підставу для надання такої допомоги сам факт надання педагогічному працівнику щорічної відпустки. Згідно листа Управління Держпраці у Полтавській області від 29.08.2018 року за вих. № 16-М779/01/14-04/199, адресованого [PERSON] \~, Управлінням розглянуті її заяви щодо порушення стосовно неї вимог законодавства про працю адміністрацією Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки, вказано, що з приводу неоплати годин додаткового педагогічного навантаження за 2016-2017 навчальний рік, адміністрацією коледжу не надано документи з даного питання, тому рекомендовано звернутися до суду. Як свідчать матеріали інспекційного відвідування, стосовно неї порушено вимоги законодавства про працю, а саме: абзац 9 ч. 1\~ст. 57 Закону України "Про освіту"\~в частині виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки; ч. 1\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці", ч. 1\~ст. 115 КЗпП України\~щодо строків та періодичності виплати заробітної плати;\~ст. 24 Закону України "Про відпустки", ч. 4\~ст. 115 КЗпП України\~в частині виплати працівникові заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку; наказу МОН від 26.09.2005 року № 557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" в частині підвищення посадових окладів та встановлення тарифних розрядів;\~постанови КМУ від 23.03.2011 року № 373\~"Про встановлення надбавки педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів не залежно від їх підпорядкування" в частині виплати надбавки педагогічним працівникам за престижність педагогічної праці;\~ст. 33 Закону України "Про оплату праці", ч. 6\~ст. 95 КЗпП України\~щодо індексації грошових коштів доходів населення в установленому законодавством порядку;\~ст. 39 КЗпП України\~в частині дострокового розірвання строкового трудового договору на вимогу працівника в разі порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору; ч. 2\~ст. 43 Конституції України\~щодо заборони використання примусової праці. За результатами інспекційного відвідування вжито заходів в межах наданих повноважень. Як вбачається з припису про усунення виявлених порушень № ПЛ2042/783/АВ/П від 27.09.2018 року, інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області відповідно до статті 259 КЗпП України, ч.3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту 19 "Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю",затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року, проведено інспекційне відвідування Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 26.10.2018 року №ПЛ1734/169/АВ ПЛ2455П783. У зв`язку з цим відповідно до пункту 27 "Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю",затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року, зобов`язано в.о. директора Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки\~ [PERSON] \~Вікторівну усунути порушення до 06.10.2018 року. Відповідно до змісту п.п. 1,2 акту, усуненню підлягають порушення абз. 9 ч.1 ст.57 Закону України "Про освіту, ст.9 КЗпП України, а саме: при наданні педагогічним працівникам закладу щорічної відпустки виплата допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу(ставки заробітної плати) не проводилася,про що свідчать їх розрахункові листи та накази. Наприклад, наказом від 12.06.2018 року №66 викладачу надано частину невикористаної щорічної відпустки з 02.07.2018 року по 09.08.2018 року терміном 39 к.д., при цьому виплату допомоги на оздоровлення згідно абз. 9 ч.1 ст. 57Закону\~України "Про\~освіту" не проведено, про що свідчить розрахунковий лист за липень 2018року.\~ Пунком 2.7 колективного договору на 2015-2017 роки визначено "здійснювати виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам в розмірі 100 % місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, згідно\~ст. 57 Закону України "Про освіту"\~при наявності коштів". Даний пункт колективного договору свідчить про порушення вимог\~ст. 9 КЗпП України, якою визначено, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівника порівняно з законодавством України, є недійсними. Не переконливими і такими, що не заслуговують на увагу, суд вважає посилання представника відповідача в обґрунтування заперечень проти позову на відсутність фінансової можливості для виплати матеріальної допомоги позивачу. В ст. 57 Закону України"Про освіту"\~визначені державні гарантії педагогічним і науково-педагогічним працівникам. За змістом абз.9ч.1ст.57 Закону України "Про освіту"однією з таких державних гарантій є виплата державною педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки. При цьому, очевидно, що виплата матеріальної допомоги чинним законодавством не ставиться в залежність від наявності у відповідного закладу освіти коштів, має обов`язковий характер та виплачується при наданні працівнику щорічної відпустки. Як визначено в\~ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Таким чином,очевидно,що положення п. 2.16 Колективного договору на 2015-2017 роки між адміністрацією та профспілковим комітетом Полтавського кооперативного технікуму, реєстровий номер 72 від 07.05.2015 року, згідно з яким обов`язок адміністрації здійснювати виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам в розмірі 100 % місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, згідно\~ст. 57 Закону України "Про освіту"\~пов`язується з наявністю коштів, суперечить власне положенням\~ст. 57 Закону України "Про освіту", є недійсним з огляду на норми\~ст. 9 КЗпП України, позаяк об`єктивно погіршує становище працівників та звужує обсяг державних гарантій. Відповідно, доводи представника відповідача про те, що фінансово-господарська діяльність навчального закладу була збитковою у період 2013-2018 років, що дає підстави правомірно стверджувати про факт відсутності коштів у відповідача на виплату будь-якого роду матеріальних допомог, а виплата допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу при наданні щорічної відпустки напряму залежить від наявності коштів, не заслуговують на увагу, оскільки є такими, що напряму суперечить чинному законодавству, а саме абз. 9 ч. 1\~ст. 57 Закону України "Про освіту"\~та\~ст. 9 КЗпП України. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про безпідставне та незаконне не нарахування та невиплату їй матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток\~за 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018 навчальні роки та, відповідно, наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на її користь відповідних виплат. З огляду на вищенаведене, сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яка мала бути виплачена при наданні щорічної відпустки за 2014/2015 навчальний рік становить 1806 грн. 24 коп., за 2015/2016 навчальний рік становить 3322 грн. 38 коп., за 2016/2017 навчальний рік становить 4485 грн. 92 коп., за 2017/2018 навчальний рік становить 5639 грн. 19 коп., а всього 15253 грн. 73 коп. Разом з цим, відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Відповідно до\~ст. 2 Закону № 2050-ІІІ\~компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно зі\~статті 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход до уваги не береться). Згадані вище статті\~2,\~3\~цього\~Закону\~встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього\~Закону, а також порядок обчислення суми компенсації. Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-ІІІ). Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства (ст. 7 Закону № 2050-ІІІ). Відповідно до розрахунку розмір заборгованості відповідача з виплати позивачу компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за 2014/2015 навчальний рік становить 883 грн. 25 коп., за 2015/2016 навчальний рік становить 1259 грн. 18 коп., за 2016/2017 навчальний рік становить 915 грн. 13 коп., за 2017/2018 навчальний рік становить 535 грн. 72 коп., а всього 3593,28 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано. Таким чином, оскільки [PERSON] матеріальна допомога на оздоровлення, яка відповідно до положень ст. 57\~Закону України\~"Про\~освіту" обов`язково повинна бути виплачена при наданні щорічних відпусток\~за 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018 навчальні роки, фактично не виплачувалась, у результаті чого відповідачем були порушені строки її виплати, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, в силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений на підставі\~Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Outcome: approved