Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до Орининської сільської ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивачка в обгрунтування позовних вимог вказує, що після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 0,7500 га, яке належало померлій на підставі Розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної Адміністрації за № 388/2008-р від 01.07.2008 року «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» і на яку за життя померла не встигла виготовити державний акт на землю. Відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.09.2006 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] . Вона своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була відкрита спадкова справа. Тому вважає, що вона, як спадкоємець першої черги, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері, яка до дня смерті і на день смерті проживала одна, має право претендувати на визнання за нею права на земельну ділянку на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 0,7500 га, на яку за життя померла не встигла виготовити державний акт на землю. Просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право на земельну ділянку, яке за життя належало її померлій матері [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилась та звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Мокрицький В.В. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] в селі Ріпинці Кам`янець-Подільського району померла [PERSON] , мати позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2010 року, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.09.2006 року про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.01.1986 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина . Спадковим майном є земельна ділянка, яка знаходиться на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, площею 0,7500 га, право на яке належало померлій, на підставі Розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної Адміністрації за № 388/2008-р від 01.07.2008 року «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» і на яку за життя померла не встигла виготовити державний акт на землю, що підтверджується Витягом з розпорядження голови Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 01.07.2008 року за №388/2008-р, Довідкою Орининської сільської ради за № 02-21/688 від 22.03.2019 року про те, що за померлою [PERSON] була закріплена земельна ділянка та перебувала в індивідуальному обробітку, на землях прилеглих до с.Ріпинці, Орининської сільської ради, копією графічного зображення земельної ділянки. З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,7500 га , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кам`янець- Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. Проте , приватним нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні права на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право спадкодавиці [PERSON] на земельну ділянку, яка знаходиться на території Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, що підтверджується Листом приватного нотаріуса Бокуліч З.В. за №187/02-31 від 27.06.2019 року. Відповідно до ч.2 п.8 Перехідних положень до Земельного Кодексу України в редакції 2001 року - члени колективних сільськогосподарських підприємств, кооперативів, акціонерних товариств, а також пенсіонери з їх числа, які на лату набрання чинності цим Кодексом, не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку ст.25 та ст.118 ЗК України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. Відповідно до ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, на думку суду, позивачка [PERSON] , являючись спадкоємицею першої черги за законом , після смерті матері, яка померла [INFO] , своєчасно звернулась до нотаріуса і прийняла спадщину та набула право на земельну ділянку, яке за життя належало померлій [PERSON] і яка не встигла оформити державний акт на землю. Тому, суд вважає позовну заяву доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.1216,1218, 1261 ЦК України , Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved