Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

23 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником земельної ділянки, площею 3,3811 га, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Ямпільської селищної ради Краснолиманського району) Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ДН № 020447 виданим 23 червня 2003 року на підставі рішення Ямпільської селищної ради від 24 квітня 2003 року № 33. Однак, у зазначеному документі його прізвище зазначено як " [PERSON] ", у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу заявника, його прізвище - " [PERSON] ". Заявник звернувся до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лиманської міської ради з питанням про внесення змін до правовстановлюючого документу, однак, отримав відмову. Через допущену помилку в написанні прізвища заявника він позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Діючим законодавством не передбачено внесення змін до державних актів. Тому заявник звернувся до суду та просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 46). Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, за довіреністю Шуляченко І.О., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без їїучасті, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 19). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 020447 належить земельна ділянка кадастровий № 1423056400:04:000:0149, площею 3,3811 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лиманської міської ради (колишньої Ямпільської селищної ради Краснолиманського району)Донецької області (а.с. 5). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 020447 заявнику був виданий на підставі виданий 23 червня 2003 року на підставі рішення Ямпільської селищної ради Краснолиманського району Донецької області 6 сесії IV скликання від 24 квітня 2003 року № 33 (а.с. 22-45). Зазначений Державний акт виданий на ім`я [PERSON] (а.с. 5). Однак, відповідно до наданої заявником копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 23 квітня 2002 року (а.с. 3), копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 31 травня 2017 року Пенсійним фондом України (а.с. 4), прізвище заявника - " [PERSON] ". Заявником на підтвердження факту належності йому державного акту серії ДН № 020447 надані суду копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 1955 року, актовий запис № 41 (а.с. 47), та посвідчення водія серії [NUMBER] , видане 15 листопада 1977 року (а.с. 48), в яких прізвище заявника зазначено російською мовою " [PERSON] ". Суд зауважує, що за часів УРСР документообіг вівся російською мовою. Тому при видачі заявнику державного акту на право власності на земельну ділянку був здійснений некоректний переклад його прізвища з російської на українську мову та помилково зазначено прізвище " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". При зверненні [PERSON] до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лиманської міської ради з проханням внести зміни до правовчтановлюючого документу, йому було вдмовлено та роз`яснено, що внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неможливо, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майо через розбіжності прізвища заявника у документах. Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537. Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності). Тобто, внести виправлення у держвний акт не є можливим. Встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 020447 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності йому нерухомого майна (земельної ділянки). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі йому Державного акту серії ДН № 020447 на право власності на земельну ділянку кадастровий № 1423056400:04:000:0149, площею 3,3811 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лиманської міської ради (колишньої Ямпільської селищної ради Краснолиманського району)Донецької області, було допущено помилку в написанні прізвища власника. Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved