Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за період з квітня 2009 року по квітень 2014 року у розмірі 23 814 грн. 46 коп. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача до судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 05.06.2015 р., 23.06.2015 р., 07.07.2015 р. та 28.07.2015 р. не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Надала заперечення, згідно яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв»язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідачі фактично відмовилися від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що Між Концерном „Міські теплові мережі" (надалі - Позивач) та фізичною особою [PERSON] (надалі - Відповідач) був укладений Договір №600270 від 01.11.2007 р. „Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді". На виконання умов договору Заявник постачав Боржнику теплову енергію в нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS]. За період з квітня 2009 року по квітень 2014 року нарахування за договором складають 23 814,46 грн. Концерн „Міські теплові мережі»,"на підставі пункту 3 частини 1 статті 96 Цивільно процесуального кодексу (далі - ЦПК) України звертався до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявами про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 600270 від 01.11.2007 р. «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді»: 1. Заява № 2305/юр від 30.05.2011 року про стягнення боргу за період з квітня 2009 року по березень 2011 року в розмірі 6 901,76 грн. 2. Заява № 844/юр від 28.02.2012 року про стягнення боргу за період з квітня 2011 року по грудень 2011 року в розмірі 2 795,24 грн. 3. Заява № 4826/юр від 21.11.2012 року про стягнення боргу за період з січня 2012 року по квітень 2012 року в розмірі 3 669,76 грн. 4. Заява № 4802/юр від 04.11.2013 року про стягнення боргу за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року в розмірі 5 039,53 грн. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя відповідно до поданих заяв було винесено, а в подальшому скасовано наступні судові накази: 1. Судовий наказ № 2н-2075/2011 від 10.06.2011 року про стягнення суми 6 901,76 грн., Ухвала про скасування - від 07.10.2014 року, провадження № 2-с/337/98/2014. 2. Судовий наказ № 2н/0825/623/2012 від 07.03.2012 року про стягнення суми 2 795,24 грн., Ухвала про скасування - від 12.08.2014 року, провадження № 2-с/337/80/2014. 3. Судовий наказ № 2н/0825/2309/2012 від 29.11.2012 року про стягнення суми 3 669,76 грн., Ухвала про скасування - від 12.08.2014 року, провадження № 2-с/337/81/2014. 4. Судовий наказ № 2-н/337/696/2013 від 11.11.2013 року про стягнення суми 5 039,53 грн., Ухвала про скасування - від 01.10.2014 року, провадження № 2-с/337/91/2014. Згідно з п. 6.4 Договору „Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію". Споживач за позовний період оплат не здійснював. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед Концерном „МТМ" за період з квітня 2009 року по квітень 2014 року складає 23 814,46 грн. (двадцять три тисячі вісімсот чотирнадцять грн. 46 коп.). Згідно п. 6.2. Договору: „Розрахунковим періодом є календарний місяць". Згідно п.6.3. Договору: „Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання - передачі". Концерн „МТМ" направляв на адресу Боржника рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії за весь період заборгованості (докази направлення додаються). Згідно пункту 6.6.2. договору „У разі неотримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період." Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов Договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Не сплативши своєчасно рахунки за поставлену теплову енергію відповідач порушив умови Договору №600270 від 01.11.2007 р. Позивач направляв на адресу відповідача претензії про погашення заборгованості за теплову енергію, однак споживач заборгованість в повному обсязі не сплатив. Невиконанням своїх грошових зобов`язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору. Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 23 814,46 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд не приймає доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності, оскільки Відповідно до норми ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Частиною 1 ст. 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Пунктом 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України встановлено, що судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг. Частиною 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Згідно пункту 2 частини 8 статті 105-1 ЦПК України, у разі скасування судового наказу, заявлені Стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Тож, Позивач своєчасно звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Зокрема, як зазначалось в позовній заяві по даній справі, Концерн «МТМ» звертався до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з наступними заявами про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 600270 від 01.11.2007 р. «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді»: 1. Заява № 2305/юр від 30.05.2011 року про стягнення боргу за період з квітня 2009 року по березень 2011 року в розмірі 6 901,76 грн. 2. Заява № 844/юр від 28.02.2012 року про стягнення боргу за період з квітня 2011 року по грудень 2011 року в розмірі 2 795,24 грн. 3. Заява № 4826/юр від 21.11.2012 року про стягнення боргу за період з січня 2012 року по квітень 2012 року в розмірі 3 669,76 грн. 4. Заява № 4802/юр від 04.11.2013 року про стягнення боргу за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року в розмірі 5 039,53 грн. При поданні зазначених заяв Концерном «МТМ» було дотримано строки позовної давності для стягнення заборгованості за відповідні періоди. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя відповідно до поданих заяв було винесено, а в подальшому скасовано наступні судові накази: 1. Судовий наказ № 2н-2075/2011 від 10.06.2011 року про стягнення суми 6 901,76 грн., Ухвала про скасування - від 07.10.2014 року, провадження № 2-с/337/98/2014. 2. Судовий наказ № 2н/0825/623/2012 від 07.03.2012 року про стягнення суми 2 795,24 грн., Ухвала про скасування - від 12.08.2014 року, провадження № 2-с/337/80/2014. 3. Судовий наказ № 2н/0825/2309/2012 від 29.11.2012 року про стягнення суми 3 669,76 грн., Ухвала про скасування - від 12.08.2014 року, провадження № 2-с/337/81/2014. 4. Судовий наказ № 2-н/337/696/2013 від 11.11.2013 року про стягнення суми 5 039,53 грн., Ухвала про скасування - від 01.10.2014 року, провадження № 2-с/337/91/2014. У зв'язку зі скасуванням вищезазначених судових наказів, Позивач звернувся до суду з позовною заявою у відповідності до п.2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України. Згідно до п. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, які пов'язані між собою. Таким чином, зверненням позивачем до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявами про видачу судових наказів відносно Відповідача строки позовної давності були перервані в порядку, встановленому чинним законодавством України. Тож, аргументи Відповідача з приводу пропущення позивачем строків позовної давності є безпідставними. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що було сплачено позивачем при звернені до суду. При подачі позовної заяви до суду Концерном «МТМ» було сплачено за платіжним дорученням № 18645 від 09.09.2014 р. судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп., з яких зайво сплаченою сумою судового збору є 92 (дев»яносто дві) гривні 80 коп., які необхідно повернути позивачу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved