Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

[PERSON] в особі представника позивача адвоката Глагола В.С. звернулася\~\~до\~ Ужгородського\~міськрайонного суду\~\~\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивуючи\~свої позовні\~вимоги тим,\~що позивач пожертвувала Благодійній організації «Посмішка як дарунок» належний їй незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 97%, розташований за адресою [ADDRESS] , на підставі договору пожертви недобудованого житлового будинку та земельних ділянок від 10.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюк А.В. за реєстровим №1004. 28.11.2017 року сторонами було розірвано вищевказаний договір пожертви, на підставі договору про розірвання договору пожертви житлового будинку та земельних ділянок, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюком А.В. за реєстровим №1774. Вказує на те, що як до 10.04.2008 р. так і з 28.11.2017 р. до теперішнього часу, [PERSON] являється власником незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 97% за [ADDRESS] , що стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2017 року. За вказаною адресою зареєстрований відповідач, проте за твердженням позивача, [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання\~ фактично не проживає тривалий час, що стверджується Актом перевірки паспортного режиму від 18.06.2020 року. Позивач вказує на те, що відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Однак відповідач продовжує бути зареєстрованим, що створює для позивача перешкоди у розпорядженні своєю власністю належним чином, позивач самостійно несе витрати на оплату комунальних послуг. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає знятись з реєстраційного обліку, позивач змушений звернутись до суду з метою захисту порушених прав. З посиланням на викладене, а також на те, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання\~ фактично не проживає вже тривалий час, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що перешкоджає позивачу в реалізації прав як власника користуватися та розпоряджатися своєю власністю,робить складності у отриманні субсидій, просить суд ухвалити рішення яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, як вбачається із резолютивної частини позовної заяви, просить розглянути справу без участі позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надіслав. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується\~ рекомендованими повідомленнями які повернулися на адресу суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Відповідно до ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~\~України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~\~ст.223\~\~ЦПК\~\~України у\~разі\~повторної\~неявки\~в\~судове \~засідання\~\~відповідача,\~\~\~повідомленого належним\~чином,\~суд\~вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~відповідно\~до\~ч.\~4\~\~ст.\~10 \~Цивільно-\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про\~виконання\~ рішень\~ та\~ застосування\~практики\~Європейського\~суду\~з\~прав\~людини"\~при\~розгляді справи \~ч.\~1\~ст.\~6 Конвенції про\~захист\~прав \~людини\~і\~основоположних\~ свобод,\~право\~ особи\~ на \~справедливий\~і публічний\~ розгляд\~його\~справи\~ упродовж\~ розумного\~ строку\~ кореспондується\~з\~обов`язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~ законом\~ процесуальними\~ правами, \~утримуватись\~від\~ дій,\~ що \~ зумовлюють затягування\~ судового\~ процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним\~законом\~ заходи \~для\~ скорочення\~ періоду\~ судового\~провадження \~(п.\~35\~рішення\~від\~ 07.07.1989\~р.\~ Європейського \~ суду\~з\~ прав\~людини\~у \~справі\~ "Юніон \~Еліментарія\~ Сандерс\~проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~ Sanders\~S.A.\~ v.\~Spain).\~Обов`язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~в першу\~чергу,\~ на\~відповідні\~ державні \~судові\~органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового провадження\~ оцінюється\~в\~ залежності\~ від\~обставин\~справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~ складність справи,\~ поведінки\~ сторін,\~ предмету\~ спору.\~ Нездатність\~ суду\~ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно\~ створюваним\~ учасниками справи \~перепонам\~ для\~ руху\~справи\~ є\~ порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~ даної\~ Конвенції \~(§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду \~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р. \~ у\~справі\~ "Смірнова\~проти\~України"). Зважаючи на викладене, суд розглянув справу у відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, докази поважності причин неявки не надав мав можливість подати відзив на позовну заяву, проте не скористався наданими йому процессуальними правами. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії : 01.12.2020 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 16.03.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81\~ЦПК\~України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено,\~що 28.11.2017 року на підставі договору про розірвання договору пожертви недобудованого житлового будинку та земельних ділянок, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюком А.В. 10.04.2008 року за реєстровим №1004, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюком А.В. за реєстровим №1774, між [PERSON] та Благодійною організацією «Посмішка як дарунок» було розірвано вищевказаний договір пожертви.(а.с.6-7) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №105404226 від 28.11.2017 року, будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності.(а.с.8) Як вбачається з копії будинкової книги на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.9-10). Згідно довідки виконавчого комітету Середнянської селищної ради Ужгородського району №1773 від 19.06.2020 року у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований : [PERSON] , [INFO] .(а.с.11) Згідно довідки виконавчого комітету Середнянської селищної ради Ужгородського району №1767 від 18.06.2020 року гр. [PERSON] , 1997 року народження у будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає протягом тривалого часу.(а.с.13) Факт непроживання відповідача [PERSON] у вищевказаному будинку підтверджується даними Акту перевірки паспортного режиму від 18.06.2020 року затвердженого головою Середнянської селищної ради Крицкій Е.Т., з якого вбачається, що в будинку [ADDRESS] , протягом тривалого часу не проживає гр. [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо права користування жилим приміщенням, яке на праві власності належить позивачеві. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно вимог ст.41\~Конституції\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~Відповідно до вимог ч.3 ст.\~41\~Конституції\~України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В чинному законодавстві закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб(ст.ст.316,317,319,321ЦКУкраїни). Відповідно до вимог ч.1 ст.317\~ЦК\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч.1 ст.319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391\~ЦК\~України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника,у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом,який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтею 150\~ЖК\~України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Аналогічне положення закону передбачено і ст. 383 ЦК України. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.4 ст. 156, ч.2 ст. 64\~ЖК\~України до членів сім"ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім"ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із власником і ведуть з ним спільне господарство. Ч.2 ст. 405ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз\~статті\~405\~ЦК\~України\~дає\~підстави\~для\~висновку,\~що\~саме\~власник\~має\~правовимагати\~від\~осіб,\~які\~є\~членами\~його\~сім`ї\~та\~не\~є\~власниками\~цього\~житла,\~усунення\~порушення\~його\~прав\~шляхом\~визнання\~їх\~такими,\~що\~втратили\~право\~користування.\~Можливість\~визнання\~такими,\~що\~втратили\~\~право користування\~\~житлом\~ власника/співвласника\~\~законодавством\~ не\~\~передбачена\~та\~є\~ виключною\~\~в\~силу\~наявних\~конституційних\~гарантів\~ захисту\~права\~\~власності,\~\~його\~непорушності\~ та\~\~збереження\~за\~власником. Суд приймає\~до уваги\~твердження позивача\~про те,\~що відповідач\~не проживає\~за місцем\~реєстрації,\~фактичне місце\~проживання відповідача\~їй невідоме. Окрім того вказане підтверджено і даними Акту перевірки паспортного режиму від 18.06.2020 року. Відповідачем не спростовано вказані доводи позивача, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України. Суду не представлено доказів, що підтверджують право власності відповідача на частку в домоволодінні, чи право відповідача [PERSON] на збереження права на житло при його відсутності за місцем проживання. За змістом ч.1 ст.16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відтак\~за\~порівняльним \~аналізом\~статей\~383,\~391,\~405\~ЦК\~України\~та\~статей\~150,\~156\~ у\~ пєднанні\~ зі\~статтею\~64\~ЖК\~України\~слід\~дійти\~до\~висновку,\~що\~ положення\~ статей 383,\~391\~ЦК\~ України\~ передбачають\~право\~вимоги\~ власника\~ про\~захист\~ порушеного\~ права\~ власності\~на\~жиле\~ приміщення,\~ будинку,\~ квартиру\~тощо,\~від\~будь\~ яких\~ осіб,\~у\~тому\~числі\~ осіб,\~які\~не\~є\~і\~не\~були\~ членами його\~сім`ї, \~а\~ положення\~статей\~405 ЦК\~України,\~ статей 150,\~156\~ЖК\~України\~ регулюють\~ взаємовідносини\~ власника\~ жилого\~ приміщення\~ та\~членів\~ його\~сім`ї,\~у\~тому\~ числі\~у\~випадку\~ втрати\~ права\~власності власником,\~ припинення\~ з\~ним\~ сімейних\~ відносин\~або\~відсутності\~ члена\~ сім`ї\~ власника\~ без\~ поважних\~ причин\~понад\~ один\~рік. Приймаючи до\~уваги,\~що\~в\~судовому засіданні\~знайшов\~підтвердження\~факт відсутності\~відповідача\~\~ [PERSON] \~в будинку\~ [ADDRESS] ,\~понад\~ \~один\~рік\~без \~поважних\~причин, участі\~в\~\~оплаті\~ за\~комунальні\~послуги\~\~не\~приймає,\~\~майно\~ не\~\~утримує,\~належних\~та \~безспірних доказів\~ того,\~ що\~йому\~\~чинилися\~ перешкоди\~у\~\~ користуванні\~ житловим\~\~приміщенням\~не \~надано, відповідач не є і не був членом сім`ї позивача,\~ суд приходить до переконливого висновку, що позовна заява про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Підстав\~для\~відмови\~у\~задоволенні\~позовних\~вимог\~судом\~не\~встановлено. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням, що\~ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~ безпосередньому дослідженні\~ наявних\~ у\~ справі\~доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~ наперед\~ встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~достовірність\~ кожного\~ доказу \~ окремо,\~а\~ також\~ достатність \~і\~ взаємний\~ зв`язок\~ доказів\~ в\~їх\~сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81ЦПК\~України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю та беручи до уваги факт тривалого не проживання відповідача у вказаному будинку, який не є і не був членом сім`ї позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки позивач належними і допустимими доказами довела ті обставини на які посилалася, як на підставу своїх вимог. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати \~покладаються\~на\~відповідача.\~

Outcome: approved