Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № IGOZPLFZ0M859 від 24.05.2018 та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що заявою про приєднання до Умов та Правил надання кредиту «Швидкий кредит» № IGOZPLFZ0M859 від 24.05.2018 [PERSON] приєднався до Умов та правил надання кредиту «Швидкий кредит». У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язання за кредитним договором відповідач станом на 14 травня 2019 року має заборгованість у розмірі 36590,93 грн. 42 коп. Тому АТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явилвся, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов не надано, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст.47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21.05.2018 про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування Банку - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування Банку - АТ КБ "ПриватБанк"). Заявою про приєднання до Умов та Правил надання кредиту "Шидкий кредит" №IGOZPLFZ0M859 від 24.05.2018 відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання кредиту "Шидкий кредит", розміщених на сайті банку, що складають кредитний договір, тим самим прийняв всі права та обов"язки, втановлені цим. Оскільки відповідач [PERSON] вже мав в наявності кредитну картку АТ КБ "ПриватБанк" банком було здійснено ідентифікування відповідача за допомогою електронних даних ОТР-паролю. [PERSON] підписавши заяву за допомогою електронних даних (електронний підпис) заяву про приєднання до Умов та правил надання кредиту "Швидкий кредит" уклав з АТ КБ "ПриватБанк" договір приєднання. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 21336,36 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з датою остаточного повернення 23 травня 2020 року. АТ КБ ''ПриватБанк" було надано [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 14 травня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 17477,26 гривень, що складається з наступного: - 21336,36 грн. заборгованість за кредитом; - 19,69 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 10741,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 2274,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1718,62 грн. - штраф (процентна складова). За змістом ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.525, 526 ЦК України). В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідач не надавала позивачеві своєчасно грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконувала. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення заборгованості за кредитом. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 10459,00 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 6,92 грн., а всього 10465,92 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення комісії за користування кредитом в розмірі 4202,68 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Також, виходячи з правової позиції ВСУ (постанова від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, за дії, які споживач здійснює на користь банку, або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин. Отже, нараховання позивачем комісії за користування кредитом є незаконним, а тому в задоволенні позову в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Виходячи з викладеного з відповідача [PERSON] , на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк"підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10465,92гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 10459,00 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 6,92 грн. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст.133 ЦПК України судовий збір та витрати, пов`язані з публікацією в персі оголошення про виклик відповідача, включено до складу судових витрат. Згідно зі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ «ПриватБанк» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 10 липня 2019 року . Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 17477,26 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 10465,92 грн., що складає 59,88% від заявлених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1150,29 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1921,00 грн./100%х59,88%). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial