Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просив скасувати заборгованість за особовим рахунком [NUMBER]. Під час розгляду справи, в порядку ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем [PERSON] подана заява про уточнення позовних вимог, за змістом поданої до суду заяви позивач просив визнати неправомірним нарахування заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] та зобов'язати Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва скасувати заборгованість у розмірі 4131 грн. за особовим рахунком [NUMBER]. (а.с.126-130) Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсунуть, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач скористався правом подати відзив на позов, просив позові відмовити. (а.с.147-149) Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками, в рівних долях, квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтва про право власності на житло від 09 листопада 2007 року. (а.с.137) Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21, пп. 4, 13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, лише в разі його підготовки виконавцем на основі типового договору. Тобто законом визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виходячи з предмету позову, позивач просить визнати неправомірним нарахування заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] та зобов'язати Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва скасувати заборгованість у розмірі 4131 грн. за особовим рахунком [NUMBER]. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.67ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін\\тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як убачається із матеріалів справи, письмовий договір між сторонами у справі про надання житлово-комунальних послуг та їх споживання не укладався, відповідно, умови надання цих послуг та їх оплата сторонами не обумовлювалась. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач комунальних послуг має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Як з'ясовано судом, за даними, які викладено у довідці №1 від 13 лютого 2017 року, яка видана Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, станом на 31 липня 2004 року за особовим рахунком [NUMBER] (отримувач комунальних послуг [PERSON].), проживаючий за адресою: [ADDRESS], заборгованість за житлово-комунальні послуги складала 4131,84 грн. (а.с.150) За даними, які викладено у довідці №2 від 23 лютого 2017 року, яка видана Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, станом на 22 лютого 2017 року за особовим рахунком [NUMBER] (отримувач комунальних послуг [PERSON].), проживаючий за адресою: [ADDRESS], заборгованість за житлово-комунальні послуги складала 4152,14 грн. (а.с.151) На підтвердження здійснених оплат позивачем долучено до позову квитанції про оплату житлово-комунальних послуг та з утримання будинку та прибудинкової території за період з 2005 року по 2016 рік (а.с.21-119), згідно квитанцій про оплату за житлово-комунальні послуги за січень - грудень 2005 року та січень -грудень 2006 року у виставлених до оплати квитанціях в графі «Житлово-комунальні послуги. Борг» відсутні дані про виникнення у позивача боргу в сумі 4131,84 грн., відображені в цій графі суми боргу є відмінними та змінювались протягом зазначеного періоду, відображали поточну заборгованість, оскільки споживачем послуг щомісячно проводилась оплата за житлово-комунальні послуги. Висуваючи заперечення на позов, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва долучила до відзиву на позов Довідку про нарахування та оплату по особовому рахунку [NUMBER] за період з січня 2002 року по липень 2004 року, де відображено в окремій графі «початковий борг - 2167,41 грн., який нарахований до січня 2002 року, та «кінцевий борг» - 4131,84 грн., який виник станом на липень 2004 року, при цьому ця довідка не підписана посадовою особою, яка видала довідку, та дату формування довідки. (а.с.152-153) Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 20 травня 2009 року № 529, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держитловокомунгоспу України 17.05.2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207 та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утриманню підлягає - прибудинкова територія. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що Виконавець має право: 1) розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством; 2) пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи (пункт 3 частини першої статті 14 цього Закону); 3) брати участь у конкурсах на набуття права виконувати житлово-комунальні послуги на певній території відповідно до цього Закону; 4) вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 5) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості цих робіт; 6) отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг і повертати їх у разі ненадання таких послуг чи пільг; 7) на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; 8) доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. Виконавець зобов'язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; 9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлено вимоги до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва щодо визнання неправомірним нарахування заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] у розмірі 4131 грн., оскільки відповідачем не доведено дійсний розмір заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, який виник у позивача станом на липень 2004 року, суд критично відноситься до розрахунку заборгованості по квартплаті та комунальним платежам, які долучено відповідачем на підтвердження заявлених позовних вимог, оскільки у зведеній таблиці про нарахування та сплату по о/рахунку [NUMBER] за період з січня 2002 року по липень 2004 року, відсутні дані, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, також не наведено обсягу послуг, які надавались позивачем за вказаний період, які включено до розділу, який має назву «нараховано» та «до сплати». Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва про зобов'язання скасувати борг за житлово-комунальні послуги є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналами платіжного документу, який долучено до матеріалів справи. (а.с.119) Враховуючи викладене та

Outcome: approved