Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, 21 листопада 2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2006/980-К/1487-А, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 59400 грн. строком до 18 листопада 2011 року з оплатою 16% річних за користування кредитом. 21 листопада 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] , [PERSON] було укладено договори поруки. Оскільки вимоги кредитного договору не були виконані позичальником у встановлені угодою строки, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 288082,55 грн., з яких: 35365,45 грн. заборгованість за сумою кредиту, 20935,58 грн. заборгованість за відсотками, 218546,67 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, 7294,85 грн. комісії, 5940 грн. штраф та судові витрати. Заочним рішенням Марганецького міського сукду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2021 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року скасовано. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1ст.13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81ЦПК України). Враховуючи предмет спору, заявлені позовні вимоги, суд розглядає справу в межах наявності та достатності підстав для визнання кредитного договору припиненим, що відповідає вимогамст. 129 Конституції України. Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Частиною четвертою статті 10\~ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Як встановлено судом, що 21.11.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком "Надра" (назву змінено на ПАТ "КБ "Надра") та [PERSON] був укладений договір "Автопакет" №8/2006/980-К/1487-А, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 59400,00 грн з виплатою відсоткової ставки у розмірі 16 % річних зі строком повернення кредиту до 18.11.2011 року (а.с.10-12). Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується Анкетою-заявою на отримання готівки від 15 листопада 2006 року (а.с. 13-14). Відповідно до норм чинного законодавства зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У зв`язку з бездіяльністю позивальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно умов Кредитного договору Банк може реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого позивальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. Так, відповідно до умов Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Станом на 08 квітня 2014 року заборгованість Позичальника перед Банком складає 288082 грн. 55 коп., а саме: заборгованість за сумою кредиту 35365,45 грн.; заборгованість по відсоткам 20935,58 грн.; заборгованість по пені 218546,67 грн.; заборгованість по штрафам 5940,00 грн.; заборгованість по комісії 7294,85 грн. (а.с.25-33). Укладений Договір "Автопакет" №8/2006/980-К/1487-А від 21.11.2006 року є змішаним договором, тому його положеннями передбачена порука [PERSON] та [PERSON] , які поручилися за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором. Позичальник і поручителі відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. У зв`язку з бездіяльністю Позичальника і Поручителів щодо погашення заборгованості за кредитом згідно умов Кредитного Договору Банк має право реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого Позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не виплаває із суті кредитного договору. Згідно зі ст.\~553\~Цивільного кодексу\~України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником. Порука - це договір, за яким до обов`язку основного боржника додатково приєднано зобов`язання іншої особи, яка за нього поручається. Та згідно ст.\~554\~ЦК України у випадку порушення боржником зобов`язання, яке забезпечене порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручитель відповідає у тому ж об`ємі, що й боржник, в тому числі відповідає за сплату відсотків, відшкодування збитків, сплату неустойки. Солідарна відповідальність передбачає, що кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України). Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати неодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п.п.2.1 п.2 кредитного договору №8/2006/980-К/1487-А від 21.11.2006 року в якості забезпечення виконання позивачльником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливіих штрафних санкцій, позивачльник укладає договір застави автотранспорту № 1487-А, марка CHEVROLET, модель AVEO SF69Y, рік випуску 2006, колір сріблястий, шасі (кузов, рама, коляска) VIN- [NUMBER] , ідентифікатор [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що набувається позивачльником по договору купівлі-продажу автотранспортного засобу №3722 від 17.11.2006 року, укладеного між позивачльником та ВАТ «Дніпропетровськ-Авто» (а.с. 10). Відповідно до довідки наданої начальником Відділення №0325 ПАТ «КБ «Надра» Ю.В.Рядинською «У зв`язку з повним погашенням заборгованості за кредитним договором №8/2006/980-К/1487-А від 21.11.2006 року, не заперечує проти зняття з реєстраційного обліку та виведення з-під застави у ПАТ «КБ «Надра» автомобіля CHEVROLET, модель AVEO SF69Y, рік випуску 2006, колір сріблястий, шасі (кузов, рама, коляска) VIN- [NUMBER] , ідентифікатор [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 10-го МВР ДАІ м.Нікополь 18.11.2006 року (а.с.109). \~ \~ \~ \~Також згідно наданої копії технічного паспорту на автомобіль серія [NUMBER] від 19.11.2015 року автомобіль CHEVROLET, модель AVEO SF69Y, рік випуску 2006, колір сріблястий, шасі (кузов, рама, коляска) VIN- [NUMBER] , ідентифікатор [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] був відчужений [PERSON] (а.с.110-111). Аналізуючи вище наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, враховуючи той факт, що відповідачем [PERSON] в повному обсязі сплачено заборгованість за договором Договором №8/2006/980-К/1487-А від 21.11.2006 року шляхом повного погашення заборгованості, що не заперечувалось і підтверджується довідкою начальника відідлення №0325 ПАТ «КБ «НАДРА» Рядинською Ю.В., тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «НАДРА». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed