Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

27 травня 2015 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АЕ/3255719 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER]. 25 листопада 2015 року в м. Володимирі-Волинському на 18 км а/д Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне» відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Ореl», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та яким керував [PERSON], та застрахований автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до ухвали Володимир-Волинського районного суду Волинської області від 23 травня 2016 року по справі № 154/1324/16, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 29 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку та виплату страхового відшкодування. Внаслідок даної пригоди третя особа, [PERSON], зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності (автомобіль „Ореl", реєстраційний номер [NUMBER]), згідно зі звітом № 2016/3026 про оцінку транспортного засобу від 12.09.2016 р. вартість матеріального збитку становить 42150,00 грн. Відповідно до звіту 111119-зал від 17.11.2016. р. утилізаційна вартість автомобіля «Ореl», реєстраційний номер [NUMBER] становить - 20 009,28 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 7 грудня 2016 року було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі - 21 630,72 грн. (42 150,00 грн. (матеріальний збиток) - 510,00 грн. (франшиза) - 20 009,28 грн. (утилізаційна вартість). Виплата страхового відшкодування проводилась на підставі ст. 30.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: "Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди". Відповідно до платіжного доручення № 22303 від 08 грудня 2016 року АТ „ПРОСТО- страхування" виплатило страхове відшкодування у розмірі 21 630,72 грн. Про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] із письмовою заявою до АТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. Згідно зі ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, підпункту 38.1.(ґ). пункту 38.1 : „Страховик після виплати страхового відшкодування мас право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки". Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу....» Просить стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 21 639,72 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та представник відповідача пояснив, що як підтвердив свідок [PERSON], відповідач через два дні після дорожньо-транспортної пригоди, усно, звертався до АТ «ПРОСТО-страхування» та повідомляв, що відбулась дорожньо-транспортна пригода. Тобто факт настання страхового випадку був відомий позивачу і цей факт ніким не оспорюється. Отже, немає підстав для задоволення даних позовних вимог. Свідок [PERSON] пояснив, що через два дні після дорожньо-транспортної пригоди, відповідач разом із ними, звертався до АТ «ПРОСТО-страхування» та повідомляв, що відбулась дорожньо-транспортна пригода. Заслухавши пояснення відповідача, його представника та свідка, ознайомившись із матеріалами справи, судом встановлено наступне. 27 травня 2015 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АЕ/3255719 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4). 25 листопада 2015 року в м. Володимирі-Волинському на 18 км а/д Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне» відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Ореl», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та яким керував [PERSON], та застрахований автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до ухвали Володимир-Волинського районного суду Волинської області від 23 травня 2016 року по справі № 154/1324/16, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (а.с. 8-11). 29 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 5, 6). Відповідно до звіту № 2016/3026 про оцінку транспортного засобу від 12.09.2016 р. вартість матеріального збитку [PERSON] становить 42150,00 грн. Відповідно до звіту 111119-зал від 17.11.2016. р. утилізаційна вартість автомобіля «Ореl», реєстраційний номер [NUMBER] становить - 20 009,28 грн. (а.с. 12-52). 7 грудня 2016 року АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі - 21 630,72 грн. (42 150,00 грн. (матеріальний збиток) - 510,00 грн. (франшиза) - 20 009,28 грн. (утилізаційна вартість). Відповідно до платіжного доручення № 22303 від 08 грудня 2016 року АТ „ПРОСТО- страхування" виплатило страхове відшкодування розмірі 21 630,72 грн. (а.с. 54, 55). Позивач стверджує, що [PERSON] про настання дорожньо-транспортної пригоди із письмовою заявою до АТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. 6 січня 2017 року АТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до [PERSON] з регресною вимогою на суму 21630,72 грн. (а.с. 56). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний" невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу....». Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, був звільнений від кримінальної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення [PERSON] страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог, а відтак про неохідність відмови в задоволенні позову. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed