Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Виклад позиції позивача. 09.10.2014 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н і [PERSON] отримала кредит в сумі 1500 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, що складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав в результаті чого станом на 21.05.2019 року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 11642,21 гривень, що включає в себе: - 949,78 гривень - заборгованість за кредитом; - 2352,33 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; - 6109,52 гривень пеня за прострочене зобов`язання; - 1200,00 гривень нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 гривень- штраф (фіксована частина); - 530,58 гривень - штраф (процентна складова). За таких підстав Банк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Виклад позиції відповідача. Від відповідача Яковенка Р.М. 26.07.2019 року надійшов відзив на позов із викладенням своїх заперечень, тим самим відповідач скористався пропозицією суду викладену в ухвалі від 08.07.2019 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Окрім того разом із відзивом відповідач [PERSON] подав зустрічний позов про визнання недійсними окремих частин кредитного договору. Заяви, клопотання позивача, відповідача Представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюком О.С., що діє за довіреністю № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року (а.с.30), разом з позовною заявою надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та у разі ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с.3). 22.08.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, а також відзив на зустрічну позовну заяву. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 08.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 26.07.2019 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 08.07.2019 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про виклик до суду було направлено на адресу відповідача. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено факт укладення 09.10.2014 року угоди між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "Приват Банку", згідно якої останній отримав кредит в сумі 1500 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та письмовою заявою підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета заява разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами, Правилами та Тарифами складають між ним та банком кредитний договір (а.с.12,13-35). Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил і Тарифів користування платіжною карткою. Відповідно до взятих на себе зобовязань позичальник [PERSON] своїх зобовязань не виконує, що в результаті призвело до заборгованісті по кредиту, яка станом на 21.05.2019 року становить 11642,21 гривень. Вказані дії відповідача порушують законні права та інтереси позивача в зв`язку з чим, позивач 21.06.2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості ( а.с. 4-6). Відповідачем [PERSON] було направлено відзив на позов згідно з яким позовні вимоги відповідач не визнає та просить суд відмовити у позові з підстав пропущення строку позовної давності. Відповідач вказує на те, що відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливою умовою договору. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права та тарифними умовами визначеними у п.п. 2.1.1.12.2., 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.2.1., 2.1.1.12.6.1., 2.1.1.7.6. Кредитного договору, сукупний розмір штрафних санкцій станом на період з 10 жовтня 2014 року по 30.05.2019 (4 роки, 5 місяців або 1610 днів) склав 11642,21 грн. що у перерахунку на відсотки становить 166 % річних і співвідноситься як нарахований річний штраф(пеня) у розмірі 2500 грн. до 1500 грн. - суми позики, що перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності. Окрім того відповідач зазначає, що ПАТ КБ «Приватбанк» було порушено вимоги пункту 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині пред`явлення вимоги про повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Свій зустрічний позов відповідач просив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ТА КБ «Приватбанк» та визнати недійсними окремі частини кредитного договору. Представником позивача 22.08.2019 року до суду було направлено відповідь на відзив, згідно з якою позивач зазначає, що сторони погодили положення кредитного договору в тих межах, які сторони бажали викласти у самому договорі і норми договору не можуть звужувати права сторони договору передбачені нормами законодавства в тому числі й нормами про припинення та зміну договору. Підстав для застосування позовної давності не має оскільки позивач звернувся до відповідача 13.06.2019 року до спливу строку позовної давності. Стверджує, що зобов`язання має виконуватись належним чином і боржник такий обов`язок зобов`язаний виконати у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору актів цивільного законодавства. Просив позов задовольнити у повному обсязі та строк позовної давності позивачем дотримано у повному обсязі. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XIIспоживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Висновки суду Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позиція відповідача щодо відмови у позові у зв`язку зі спливом строків позовної давності не знайшла своє підтвердження, оскільки з наданих позивачем розрахунків за кредитним договором вбачається, що останній платіж відповідачем на погашення суми кредитного зобов`язання був здійснений 01.05.2018 року в сумі 400 гривень. Однак, позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4332,69 грн., що включає: заборгованість за тілом кредиту 949,78 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 2352,33 грн., заборгованості по штрафах відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 530,58 грн. штраф (процентна складова) та відмовити в стягненні нарахованої пені за прострочене зобовязання в сумі 6109,52 грн. та нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1200,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial