Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач, Публічне Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить суд: В рахунок погашення боргу за кредитним договором за № 014/0257/74/50415 від 12.10.2005 року на суму в розмірі 136 707,45 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 2 158 890,89гривень)звернути стягнення на нерухоме майно [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції, а саме на квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловою площею 132,8 кв. м, загальною площею 191.8 кв. м.та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. 12.10.2005 за реєстровим № 4809, витяг з державного реєстру правочинів № 1592557 від 12.10.2005р. наданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.10.2005р., реєстраційний номер [NUMBER], запис [NUMBER] в книзі 1. Надати Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль", в особі Харківської обласної дирекції право на продаж предмета іпотеки, на квартиру[NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловою площею 132,8 кв. м, загальною площею 191.8 кв. м. та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.101.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. 12.10.2005 за реєстровим № 4809, витяг з державного реєстру правочинів № 1592557 від 12.10.2005р. наданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.10.2005р., реєстраційний номер [NUMBER], запис [NUMBER] в книзі 1,будь-якій особі покупцеві, на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України "Про іпотеку", за ціною встановленою на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Надати Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», в особі Харківської ОД право на проведення усіх дій пов'язаних із реалізацією предмета іпотеки, в тому числі на виготовлення , оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів та технічної документації на квартиру [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловою площею 132,8 кв. м, загальною площею 191.8 кв. м. та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.101.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. 12.10.2005 за реєстровим № 4809, витяг з державного реєстру правочинів № 1592557 від 12.10.2005р. наданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.10.2005р., реєстраційний номер [NUMBER], запис [NUMBER] в книзі 1. Стягнути з [PERSON] [INFO] ІІН [NUMBER], зареєстрованої за адресою [ADDRESS]) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"в особі Харківської обласної дирекції (Рахунок для сплати в гривні або в доларах: № 290921074 в Харківській обласній дирекції "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, код ЄДРПОУ 23321095), суму судових витрат у розмірі 3 654,00 грн. У судове засідання представник Публічне Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача заборгованість у повному обсязі, а також розглядати справу за відсутності представника Банку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вона обґрунтовується , суду не надала, про час та місце розгляду справи відповідачка повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено що, 19 серпня 2005 року [PERSON] звернулася із заявою до Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» (правонаступником за усіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», щодо отримання кредиту у вигляді невідновлюванної кредитної лінії з лімітом 150 000,00 доларів США. 12 жовтня2005 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/0257/74/50415, згідно якого [PERSON] у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 150 000,00 доларів США(сто п'ятдесят тисяч доларів США 00 центів) з відсотковою ставкою12,5 % річних, строком по 12.10.2020року. 01 березня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №014/0257/74/50415/3 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода ), відповідно до умов якої, сторони погодили строк кредиту збільшити на 97 календарних місяців, у зв'язку з чим, дата остаточного погашення кредиту - 12 листопада 2028 року. Також, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Слід зазначити, що основними ознаками кредиту є: строковість, платність, зворотність, що передбачено умовами кредитного договору який добровільно підписав Відповідач, тобто він прийняв на себе зобов'язання сплачувати, щомісячно не тільки кредит, а і погашати відсотки. Кредитний договір сам по собі є консесуальним, відплатним тобто обов'язкова відплатність фінансових послуг з надання кредиту у вигляді відсотків. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є додатком № 1 до цього договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12,5%, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. У відповідності до п. 9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п. 6.5. кредитного договору, Банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 23.01.2015р. виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 136 707,45 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ - 2 158 890,89 гривень), яка складається: · залишок заборгованості за кредитом 111 888, 20 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ - 1 766 944, 05 гривень),в тому числі прострочена заборгованість - 2 262,19 доларів США; · заборгованість за відсотками 12 089,10 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ - 190 911,67 гривень); · сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків 12 730,15 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ - 201 035,17 гривень). Ч 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася та сплати належних йому процентів. Цивільним кодексом України ст. 625 визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Невиконання або неналежне виконання Відповідачем своїх договірних зобов'язань виходячи із принципу обов'язковості виконання зобов'язань є неприпустимим. Порушення Відповідачем зобов'язань за кредитним договором щоденно завдає збитки Позивачу та змінює обсяг його прав . Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. На адресу позичальника Банком направлялась вимога про усунення порушення, але до сьогодні вказана вимога залишилась без виконання. Спроб врегулювати заборгованість за кредитним договором шляхом застосування програм Банку,як то добровільна реалізація предмету застави, надання кредитних канікул, тощо, у Відповідача не виникало. До цього часу [PERSON] користується заставним майном, ігноруючи вимоги Банку, не виконуючи умови кредитного договору тим самим збільшує заборгованість за кредитним договором. Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги Іпотекодержателя за основним зобов'язанням. Ст. 12 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. 12 жовтня2005 р. в рахунок забезпечення виконання Позичальником будь-яких зобов'язань передбачених кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та гр. [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір за № 014/0257/74/50415/1 (надалі - Іпотечний договір), у відповідності до умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно : · квартира [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловою площею 132,8 кв.м, загальною площею 191,8 кв. м. Квартира належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.101.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. 12.10.2005 за реєстровим № 4809, витягом з державного реєстру правочинів № 1592557 від 12.10.2005р. наданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О., зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.10.2005р., реєстраційний номер [NUMBER], запис [NUMBER] в книзі 1. Відповідно до ч.1,3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Згідно зі ст. 39 Закону України "Про іпотеку", суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає в тому числі спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу , встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якою визначено право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві , якщо це передбачено в рішенні суду. При цьому ціна продажу предмета іпотеки, згідно з ч. 6 ст. 38 Закону встановлюється на підставі оцінки майна , на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Розділом п. 5.4Іпотечного договору - звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись шляхом продажу Іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, з врахуванням особливостей, встановлених статтею 38 Закону України «Про іпотеку» Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, а в нашому випадку Позивач, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або Іпотекодержатель та Іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цьогоЗакону. Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що Позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця. Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до п. 61 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (надалі - Інструкція), при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Відповідно до п. 63 Інструкції, крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства юстиції України «Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках» від 20 вересня 2002 року N 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року N 773/7061 (із змінами і доповненнями, унесеними наказом Міністерства юстиції України від 23 жовтня 2002 року N 92/5). Відповідно до п. 5.1.2. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, право на отримання витягу та інформації з Реєстру прав мають тільки власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи, або відповідні органи державної влади, та зокрема суд. Отже, для задоволення вимог Позивача, як законного Іпотекодержателя, шляхом продажу нерухомого майна, необхідне отримання зазначених документів. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. З метою забезпечення повної реалізації Позивачем своїх прав, як Іпотекодержателя та запобігання спричинення Іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки та можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки, вважаємо за необхідне передати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» дане нерухоме майно в управління Іпотекодержателя з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємств, а також укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник - Відповідач) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора - Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України. На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України. Таким чином, відповідно до умов Кредитних договорів Позивачем були надані Відповідачу грошові кошти, чим Позивач (Банк) виконав свої зобов'язання перед Відповідачем (Позичальником), а взяті на себе договірні зобов'язання перед Позивачем не виконано. Непогашення боржником заборгованості перед Банком за Кредитними договорами свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Згідно підпункту 1.9.1. Кредитних договорів банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань за цим договором. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитним договором застосовуються норми параграфу 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми ст. ст. 1046-1053, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved