Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Прокурор звернувся позовом в інтересах держави в особі Старовижівської селищної ради, третя особа Державне підприємство "Старовижівське лісове господарство", в якому зазначає, що вироком суду відповідач засуджений за ст.246 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1530 грн. з конфіскацією незаконно добутого за незаконну порубку 156 дерев вільхи, 3 осик. Такими діями завдано майнову шкоду Старовижівській селищній раді у розмірі 314993,36 грн., яку просить стягнути з відповідача. Як на підстави подання позову в інтересах держави в особі Старовижівської селищної ради прокурор посилається на ст.24 Закону України «Про прокуратуру», та зазначає, що Старовижівська селищна рада повідомила про те, що не буде вживати заходи щодо стягнення шкоди з відповідача, тому прокурор вважає, що такими діями селищна рада неналежно здійснює свої повноваження і є підстави для звернення до суду в інтересах держави прокурора. Прокурор Холейко К.І. в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, та додала, що розмір шкоди визначений під час досудового розслідування кримінального провадження і встановлений вироком суду в розмірі 314993,36 грн. Його розмір визначений спеціалістами відповідно до Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 р. При цьому, спочатку визначено загальну вартість зрізаних дерев станом на 2014 р. - на час порубки - 558 830,15 грн., у подальшому визначено вартість дерев, факт порубки яких [PERSON] не визнав - 243836,79 грн. (з урахуванням індексу інфляції станом на 2015 р.), а різниця, що становить 314993,36 грн. і є шкодою, завданою державі. Виходячи з довідки селищної ради, землі віднесенні до категорії лісогосподарського призначення. Факт надання благодійної допомоги відповідачем і витрати понесені ним на транспортування деревини не включені до розміру шкоди. Шкоду державі завдано саме незаконною порубкою. У судовому засіданні представники Старовижівської селищної ради [PERSON] і [PERSON] підтримали позов. [PERSON] пояснив, що дані землі є землями сільськогосподарського призначення, засаджена чагарниками, частина земель передана на охорону лісовому господарству. Фактично діями відповідача шкоди державі не завдано, оскільки він зрізав дерева і тим розчистив дорогу, яка колись була там. Оскільки дані землі перебувають поза межами населеного пункту, тому в даному випадку порушено інтереси селищної ради. Представник третьої особи Державного підприємства "Старовижівське лісове господарство" подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні не визнав позов, пояснив, що при розгляді кримінальної справи визнав лише факт порубки лісу без наявності відповідно дозволу, разом з тим, не погоджувався з розміром шкоди, вирок не оскаржував, оскільки витрати на оплату послуг захисника в апеляційному суді були б значно більшими, ніж розмір штрафу, визначений йому вироком суду. Вважає, що злочину не вчиняв, провів суспільно-корисну роботу, розчистивши дорогу і надавши благодійну допомогу селищній раді. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просить врахувати, що селищна рада фактично не має претензій до відповідача, про що ствердив під час розгляду і кримінальної, і цивільної справи її представник, діями відповідача взагалі не завдано шкоди державі, оскільки територія, на якій здійснено порубку дерев, не відноситься до земель лісогосподарського призначення, а є землями сільськогосподарського призначення, там знаходяться самосіви і для відновлення цих дерев не потрібно жодних витрат зі сторони держави. Злочином є факт незаконної порубки, без відповідного дозволу, а не розмір шкоди. Відсутність такого дозволу відповідач визнавав, разом з тим, розмір шкоди підлягає доказуванню. Крім того, вважає, що прокурор не надав належний розрахунок шкоди, а з наданого розрахунку неможливо визначити яка кількість кубів дерев була порубана відповідачем, їх діаметр, тому не зрозуміло яким чином визначено їх вартість, розрахунки надані прокурором суперечать один одному. При цьому не враховано, що розмір шкоди має бути зменшений на суму наданої благодійної допомоги і розмір витрат, понесених відповідачем на транспортування деревини до селищної ради. Суд, заслухавши сторони, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Старовижівського районного суду від 22.06.2015 рокув справі № 168/418/15-к [PERSON] засуджений за ст.246 КК України і визнаний винуватим за те, що з 20.08.2014 року по 01.12.2014 року в урочищі "Особера" за межами смт.Стара Вижівка Волинської області обвинувачений [PERSON], в порушення ст.69 ЛК України, без лісорубного квитка (ордера) скоїв незаконну порубку 156 дерев вільхи і 3 осик, чим заподіяв істотної шкоди на суму 314993,36 грн. /а.с.11/. Вказаний вирок, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно яких вони ухвалені, з питань, чи мали місце ці дії і чи вчинені вони цими особами. Вирок не оскаржувався і набрав законної сили. З огляду на вимоги ст.61 ЦПК суд не бере до уваги доводи відповідача та його представника про відсутність в діях [PERSON] складу злочину, відсутність факту завдання злочином шкоди, зокрема з підстав належності земель до категорії земель сільськогосподарського призначення. Встановлено, що внаслідок вчинення правопорушення навколишньому середовищу заподіяна шкода в розмірі 314 993,36 грн., питання про відшкодування якої, може вирішується в порядку цивільного судочинства, цивільний позов під час розгляду кримінального провадження не заявлявся. Згідно зі ст.107 Лісового кодексу України, ст.ст.68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Судовий захист прав місцевого самоврядування передбачено у ст.145 Конституції України. Наявність права на звернення до суду з позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля, у органів місцевого самоврядування встановлена пунктом «б» ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Позов про відшкодування шкоди поданий прокурором на підставі ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» та в порядку ст.45 ЦПК в інтересах Старовижівської селищної ради, яка позов підтримує. Кількість дерев, що були незаконно порубані і кількість дерев, які зі слів відповідача він не рубав, встановлена під час досудового розслідування і підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження /а.с.58-61/. Згідно з наданими прокурором відомостями /а.с.13-15,43/ розмір шкоди розраховано відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року N 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" і становить 314 993,36 грн. (558 830,15 грн. - 243836,79 грн.), а тому довідку про вартість дров, надану відповідачем, суд не бере до уваги /а.с.57/. Вищенаведеним спростовуються також доводи представника відповідача про відсутність належного розрахунку шкоди, зокрема точної кількості порубаних відповідачем дерев /а.с.58-61/. Різниця цін у відомостях, складених спеціалістами екологічної інспекції і спеціаліста лісового господарства була роз'яснена прокурором в судовому засіданні. Не заслуговують на увагу доводи про те, що розмір шкоди, завданої злочином, має бути зменшеним на розмір витрат, понесених відповідачем на надання благодійної допомоги селищній раді і понесених витрат на транспортування деревини для цього. Вартість благодійної допомоги і передача частини зрізаних дерев на користь держави, не впливає на розмір і факт шкоди, завданої навколишньому природному середовищу саме незаконною порубкою, а вказані обставини були враховані судом як пом'якшуючі відповідальність під час призначення покарання. Згідно зі ст.10, ст.11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог та їх розміру, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень та не спростував доводів позову, не подавав скарг чи заперечень під час розслідування кримінального провадження та під час його розгляду в суді. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказана шкода в повному обсязі на підставі ст.1166 ЦК підлягає відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved