Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про виселення [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON], зобов'язання Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради надати [PERSON], [PERSON], 2004 р.н, [PERSON] та [PERSON] в користування інше житлове приміщення. В обґрунтування позовних вимог представник Позивача зазначає, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] (надалі Відповідач №1) 15.12.2008 р. уклали кредитний договір №39M (надалі Кредитний договір). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору Банк зобовязався надати Відповідачу №1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 52500.00 [Долар США] строком до 05.02.2018 р., а Відповідач№1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач№1 08.02.2008 р. уклали договір іпотеки № 39M (надалі договір іпотеки). Згідно з п. 33.3 договору іпотеки Відповідач№1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу№1 на праві власності на підставі договору дарування. Свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу№1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 11.04.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартира загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк».Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Таким чином, Відповідач№1 та усі інші мешканці підлягають виселенню з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №468 від 23.07.2013 року за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи, що виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього ЖК УРСР, ПАТ КБ ПриватБанк заявив вимоги щодо зобов'язання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надати Відповідачам інше житло після виселення з квартири [ADDRESS], тобто на етапі виконання рішення суду щодо виселення з наданням іншого житла. У судове засідання представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник [PERSON], [PERSON], та [PERSON] - адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Представник ПРА ОМР у судове засідання не з'явився , про дату та час судового засідання сповіщався належним чином. Представник Служби у справах дітей ОМР у судове засідання не з'явився , про дату та час судового засідання сповіщався належним чином. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), яким ЦПК України викладений у новій редакції. Згідно п. 9 Розділу XIII Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017 року); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 року Перехідні положення (в редакції від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати під час розгляду вказаної справи положення ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] (надалі Відповідач №1) 15.12.2008 р. уклали кредитний договір №39M (надалі Кредитний договір). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору Банк зобовязався надати Відповідачу №1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 52500.00 [Долар США] строком до 05.02.2018 р., а Відповідач№1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач№1 08.02.2008 р. уклали договір іпотеки № 39M (надалі договір іпотеки). Згідно з п. 33.3 договору іпотеки Відповідач№1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу№1 на праві власності на підставі договору дарування. Свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу№1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач№1 не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, Відповідач№1 зобов`язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 11.04.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартира загальною площею 43.90, житловою площею 18.10 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (49094,м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570). Відповідно до ст. 40 ЗУ Про іпотеку та с. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. ПАТ КБ "ПриватБанк" неодноразово направляв вимоги про виселення Відповідчам, що підтверджується реєстром поштових відправлень та повідомленнями про отримання вимог про виселення. Таким чином, Відповідач№1 та усі інші мешканці підлягають виселенню з квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №468 від 23.07.2013 року за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Також, договором іпотеки, укладеним між Відповідачем №1 та Позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2015 року по справі №522/19899/15ц департамент міського господарства Одеської міської ради у листі-відповіді повідомив, що на даний час, так званий фонд житла для тимчасового проживання у м. Одесі відсутній у звязку із прийняттям рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №324 від 15.08.2013 року "Про впорядкування діяльності комунального підприємства "Домоуправління №18" (зі змінами), а відповідно до повноважень департаменту міського господарства Одеської міської ради - тільки за наявності даного фонду житла для тимчасового проживання можуть вноситись на розгляд виконкому міськради пропозиції щодо надання громадян житлових приміщень з фонду житла для тимчасового проживання. Відповідно до Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради (у новій редакції), затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017р. № 1934-VII Приморської райадміністрації угалузі обліку та розподілу житла відповідно до п. 2.7 має наступні повноваження: а) власні повноваження: - утворює громадську житлову комісію та організовує її роботу; - веде квартирний та кооперативний облік громадян району, які потребують поліпшення житлових умов; - веде облік громадян, які мешкають у аварійних будинках; - вирішує питання про надання дозволу або відмову у відчуженні жилої площі, та іншого майна з дотриманням вимог чинного законодавства із захисту прав і інтересів неповнолітніх дітей; - вирішує питання про включення жилих приміщень до службових та веде їх облік; - веде облік осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання жилих приміщень; - видає ордери на заселення особам, які перебувають на квартирному обліку в районі, на підприємствах, в установах та організаціях району; - вирішує житлові питання, у тому числі щодо видачі ордерів, укладання договорів найму при розподілі неприватизованого житла на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради; внесення змін до договорів найму (зокрема, у разі зміни основного квартиронаймача або зміни складу членів сімї квартиронаймача); приведення договорів найму у відповідність до законодавства (зокрема, щодо дотримання форми договору); розподілу службового житла тощо; - здійснює функції уповноваженого органу з управління неприватизованим житлом; - вирішує питання оформлення та переоформлення особистих рахунків на житло; - вирішує питання про надання жилих приміщень у встановленому законом порядку, приєднання вивільнених жилих і нежилих приміщень та про виключення жилих приміщень з числа службових. б) делеговані повноваження: - веде облік житлового фонду відповідно до закону, здійснює контроль за його використанням; - здійснює контроль за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; - видає ордери на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій; - веде облік нежилих приміщень на відповідній території незалежно від форм власності, вносить пропозиції їх власникам щодо використання таких приміщень для задоволення потреб територіальної громади; - вирішує відповідно до законодавства питання, повязані з наданням Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України службових жилих приміщень, житлової площі та інших обєктів; - здійснює заходи щодо ведення в установленому порядку єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов. - надає відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату. Відповідно до Порядку формування фондів житла для тимчасового проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N 422, житло надається у тому числі особам, які не мають або втратили житло внаслідок звернення стягнення на житлові приміщення, що були предметом іпотеки. Згідно листа-відповіді Приморської районної адміністрації ОМР №01-13/253 від 16.10.2015 року, стосовно надання інформації щодо адреси житлового приміщення, куди слід виселяти Відповідачів, надано відповідь, що таких відомостей або даних немає. Таким чином, позовні вимоги щодо зобов'язання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надати Відповідачам інше житло після виселення з квартири [ADDRESS], тобто на етапі виконання рішення суду щодо виселення з наданням іншого житла, підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч. 9 ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає органу, який відповідно до судового рішення зобовязаний надати боржнику інше житлове приміщення, повідомлення про строк виконання рішення про надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення [PERSON], [PERSON], 2004 р.н, [PERSON] та [PERSON], які проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS], з наданням іншого житла на стадії виконання рішення суду у передбачений законодавством спосіб. Згідно ч.2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на вищезазначене суд прийшов до переконання, що зібрані у справі докази у своєї сукупності вказують на доведеність та обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд не приймає до уваги заперечення представника [PERSON] - адвоката [PERSON] щодо неможливості виселення Відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки, без зазначення адреси вселення, адже відповідно до процедури надання жила особам, які не мають або втратили житло внаслідок звернення стягнення на житлові приміщення, що були предметом іпотеки, таке житло надається тільки за заявою осіб, яких виселили.

Outcome: approved