Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

28 лютого 2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне некомерційне підприємство спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна районна лікарні», про стягнення моральної шкоди. Стислий виклад позиції позивача. 12 грудня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області постановив рішення (№ 511/2365/16-2), яким задовольнив позовні вимоги [PERSON] повністю, а саме: -визнав незаконним та скасував рішення сесії Роздільнянської районної ради Одеської області №186 - VII від 23 вересня 2016 року «Про звільнення [PERSON] з посади головного лікаря комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня»; -поновив [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» з 23.09.2016 року; -поновив дію контракту від 14 червня 2016 року укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією та головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» Бичковим І.Т. з 23.09.2016 року; -стягнув з КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.09.2016 року по 12.12.2016 року у сумі 28016, 24 гривень; -допустив негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 10506 (десять тисяч пятсот шість) грн. 09 коп.; -стягнув з Роздільнянської районної ради Одеської області на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань. Вказане рішення набрало законної сили 12.07.2017 року. Крім того, позивач зазначає, що на момент його звернення до суду, рішення суду від 12.12.2015 року залишається не виконаним. 30 жовтня 2019 року виконавче провадження було закінчено згідно постанови від 30.10.2019 року, у зв`язку з невиконанням боржником - Роздільнянською районною радою Одеської області - вимог виконавчого документу. Позивачем до ГУНП в Одеській області було направлено повідомлення про вчинення злочину, у зв`язку з чим 10 січня 2020 року [PERSON] було визнано потерпілим по кримінальному провадженню №12020160390000017 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України (невиконання судового рішення). Під час виконавчого провадження до відповідача були застосовані штрафні санкції за невиконання вказаного вище судового рішення (постанови від 10.07.2019 року - 5100 грн., та 30.07.2019 року - 10200 грн.), значні грошові суми були стягнуті до державного бюджету. Украй грубе, суттєве та очевидне порушенням відповідачем діючого законодавства, призвело до порушення прав позивача та завдало йому моральної шкоди, що виражається в наступному: На сьогоднішній день позивач є безробітним. Він не може забезпечити себе та свою сім`ю, вимушений витрачати своє життя та свій час на "війну" з відповідачем, який має кошти, щоб сплатити штрафи за невиконання рішення суду, але своїми незаконними діями не поновлює його на посаді. Ця ситуація завдає позивачу тяжких душевних страждань, заставляє жити у постійному стресі. За фахом позивач є лікарем. Все своє життя він працював у лікарні, надавав медичну допомогу людям, займав адміністративні посади. Але завдяки незаконним діям відповідача, він залишився без засобів до існування, та повністю виключений із свого звичного соціальною середовища, втратив нормальні життєві зв`язки. Вся ця ситуації та несправедливість призвели до проблем зі здоров`ям позивача, а саме: до посттравматичного стресового розладу. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11/20 від 03.01.2020 року, захворювання розвинулося після виняткової стресової ситуації. Психічний стан значно погіршився після того, як стресова ситуація розв`язалася. Проявляється почуттям тривоги, неспокою, нав`язливих спогадів стресової ситуації, жахливих сновидінь, недостатнього сну. Просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1300000 гривень та судові витрати по справі. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач по справі просив суд відмовити [PERSON] в задоволені позову до Роздільнянської районної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне некомерційне підприємство спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна районна лікарня», про стягнення моральної шкоди. В обгрунтування даної позиції відповідач зазначив, що 12 липня 2017 року апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу Роздільнянської районної ради Одеської області - відхилено, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року - залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі №511/2365/16-цп (провадження № 61-34146св18) касаційну скаргу Роздільнянської районної ради Одеської області залишено без задоволення. Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2017 року залишено без змін. Також, Роздільнянським районним судом Одеської області розглянуто цивільну справу №511/2365/16-ц (номер провадження 6/511/22/19) за заявою представника Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про виправлення описки у виконавчому листі №511/2365/16-ц від 28.12.2016 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про примусове виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року за позовом [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 11 червня 2019 року постановлено ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області, якою заяву представника Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області задоволено по даній цивільній справі, а саме: виправлено описку, допущену у виконавчому листі №511/2365/1 б-ц від 28.12.2018 року, виданому Роздільнянським районним судом Одеської області про примусове виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року за позовом [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправнім та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зазначивши вірно боржника - Роздільнянську районну раду Одеської області (Одеська область, Роздільнянський район, м. Роздільна, вул. Незалежності, 9, ЄДРПОУ 25033638). Тобто, лише з 11 червня 2019 року - Роздільнянську районну раду Одеської області ухвалою суду було зазначено боржником по виконанню вищевказаного рішення. Крім того, Роздільнянським районним судом Одеської області розглянуто справу №511/2365/16-ц (номер провадження 6/511/49/19) за заявою [PERSON] про видачу нового виконавчого листа по цивільній справі №511/2365/16-ц за позовом [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 20 листопада 2019 року постановлено ухвалу Роздільнянського эайонного суду Одеської області, якою заяву [PERSON] задоволено по даній цивільній справі, а саме: «На виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня», за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; оновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (справа №511/2365/16-ц, провадження 2/511/1022/16) видати виконавчий лист наступного змісту: Поновити [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» 23.09.2016 року. Поновити дію контракту від 14 червня 2016 року укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією та головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» [PERSON] з 23.09.2016 року. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача, де боржником зазначити комунальний заклад «Роздільнянська центральна районна лікарня». Крім того, позивачем не надано підтверджуючих документів, на підтвердження погіршення стану здоров`я, знервованості, погіршення стосунків з оточуючими людьми, а також підтвердження причинно-наслідкового зв`язку, що саме невиконання рішення суду спричинило вищезазначені події. Більш того, всі наведені позивачем докази моральних страждань не підтверджені документально, а є виключно його переконанням. Стислий виклад позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Комунальне некомерційне підприємство спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнянська центральна районна лікарні» вважає, що вимоги позивача [PERSON] є необґрунтованими та надуманими (а.с. 94). Заяви, клопотання. 13 березня 2020 року на адресу суду від Роздільнянської районної ради Одеської області надійшла заява про відвід судді (а.с. 22-25). 27 квітня 2020 року на адресу суду від Роздільнянської районної ради Одеської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 48-49). В матеріалах справи міститься заява судді Панчук А.І., згідно якої він заявив самовідвід по даній цивільній справі (а.с. 51). Також, матеріали справи містять заяву судді Теренчук Ж.В., згідно якої вона заявила самовідвід по даній цивільній справі (а.с. 56). 28 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] , згідно якої він просить приєднати до матеріалів справи квитанцію по сплаті судового збору (а.с. 89). Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року, суддя Панчук Анатолій Іванович задовольнив заяву про самовідвід по даній цивільній справі (а.с. 53). Ухвалою суду від 04 травня 2020 року, суддя Теренчук Жанна Вікторівна задовольнила заяву про самовідвід по даній цивільній справі (а.с. 57). 04 травня 2020 року суддя Ільяшук Антоніна Володимирівна прийняла позовну заяву до свого провдження та призначила підготовче судове засідання (а.с. 60-61). Ухвалою суду від 09 червня 2020 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним цивільним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 96). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до резолютивної частини рішення Роздільнянського районного суду Одеської області (справа №511/2365/16-ц) позовні вимоги [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу "Роздільнянська центральна районна лікарня", за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - були задоволені. Визнано незаконним та скасувано рішення сесії Роздільнянської районної ради Одеської області № 186 - VII від 23 вересня 2016 року «Про звільнення [PERSON] з посади головного лікаря комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня». Поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» з 23.09.2016 року. Поновлено дію контракту від 14 червня 2016 року укладеного між Роздільнянською районною державною адміністрацією та головним лікарем КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» [PERSON] з 23.09.2016 року. Стягнено з Комунального Закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.09.2016р. по 12.12.2016 р. у сумі 28 016, 24 грн. (двадцять вісім тисяч шістнадцять) грн. 24 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 10 506 (десять тисяч п`ятсот шість) грн. 09 коп. Стягнуто з Роздільнянської районної ради Одеської області на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань (а.с. 9-10). Рішення суду набрало законної сили 12.07.2017 року. Згідно резолютивної частини ухвали суду від 11 червня 2019 року (справа №511/2365/16-ц) було виправлено описку, допущену у виконавчому листі № 511/2365/16-ц від 28.12.2018 року, виданому Роздільнянським районним судом Одеської області про примусове виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016 року по цивільній справі 511/2365/16-ц за позовом [PERSON] до Роздільнянської районної ради Одеської області, Комунального закладу "Роздільнянська центральна районна лікарня", за участю третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації про поновлення на роботі; визнання протиправним та скасування рішення сесії районної ради; поновлення дії контракту; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зазначивши вірно боржника - Роздільнянську районну раду Одеської області (Одеська область, Роздільнянський район, м. Роздільна, вул. Незалежності, 9, ЄДРПОУ 25033638) (а.с. 12). Відповідно до постанови головного державного виконавця Гортолум В.С., були внесені зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість назви Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області зазначено назву: Роздільнянська районна рада Одеської області, замість код ЄДРПОУ: 04056859 зазначено код ЄДРПОУ: 25033638. Виконавче провадження №58007931 (а.с.13) Згідно постанови головного державного виконавця Гортолум В.С. від 10.07.2019 року, за невиконання вимог виконавчого листа №511/2365/16-ц виданого Роздільнянським районним судом Одеської області від 28.12.2018 року, з урахуванням ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.06.2019 року накладено на боржника: Роздільнянську районну раду Одеської області, код ЄДРПОУ: 25033638, штраф на користь державви у розмірі 5100 гривень. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінально відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 14). Також, матеріали справи містять постанову головного державного виконавця Гортолум В.С. від 30.07.2019 року, за повторне невиконання вимог виконавчого листа №511/2365/16-ц виданого Роздільнянським районним судом Одеської області від 28.12.2018 року, з урахуванням ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.06.2019 року, накладено на боржника: Роздільнянську районну раду Одеської області, код ЄДРПОУ: 25033638, штраф на користь держави у розмірі 10200 гривень (а.с. 15). Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Гаврилюк Л.В., [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , визнано потерпілим по кримінально провадженню №12020160390000017 за попередньою правовою кваліфікацією частина 1 статті 382 КК України (а.с. 16). Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого №11/20, [PERSON] діагностовано посттравматичний стресовий розлад. Захворювання розвинулося після виняткової стресової ситуації. Психічний стан значно погіршився після того, як стресова ситуація розв`язалася. Проявляється почуття тривоги, неспокою, нав`язливих спогадів стресової ситуації, жахливих сновидінь, недостатнього сну. Крім того, [PERSON] потребує тривалого медикаментозного лікування (не менше як рік), тривалої психотерапевтичної корекції (не менше як рік), та санаторно-курортного лікування у санаторно-курортному закладі для лікування ЦНС (а.с. 17). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу та доказу учасників справи, на підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустими, а також відповідають вимогам діючого законодавства. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна ; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 Постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У пункті 13 вказаної постанови роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до резолютивної частини рішення Роздільнянського районного суду Одеської області (справа №511/2365/16-ц) було допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 10 506 (десять тисяч п`ятсот шість) грн. 09 коп. Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду (справа №607/10653/18) зазначила, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. Встановивши, що діями відповідача завдано [PERSON] моральну шкоду, суд вважає необхідним застосувати положення статті 237-1 КЗпП України, та з урахуванням тривалості невиконання рішення суду (справа №511/2365/16-ц), та характеру порушених прав позивача, тяжкості і істотності вимушених змін у житті внаслідок порушення трудових прав та зусиль, вжитих для їх відновлення, визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 100000 (сто тисяч) гривень, що відповідає засадам розумності та справедливості. На підставі ст.56 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 19, 23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України,

Outcome: partial