Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив суд в рахунок погашення кредитних зобовязань за кредитним договором № 910.14238 звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ЗАЗ TF 69YO, 2012 року випуску шляхом продажу зазначеного автомобіля позивачем будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати позивачу усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06.04.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 910.14238, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 70881,48 грн. на купівлю транспортного засобу, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,99% річних строком до 06.04.2019 року /а.с.12-13/. Згідно додатку № 1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів /а.с.14-15/. 17 травня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу ЗАЗ TF 69YO, 2012 року випуску, номер шасі Y6DTF69Y0C0306781, д/н [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК, номер 6269123, виданого Миколаївським відділом реєстраційно-екзамеційної роботи УДАІ УМВС 05.04.2012 року. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.17-18/. Згідно п.1 ч.2 договору застави, у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами /а.с.17/. Відповідно до п.1 ч.3 договору застави, заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених ч.5 договору та/або у випадку порушення заставодавцем вимог п.5 ч.5 договору, а також управляти ним та зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмету застави. При цьому заставодавець погоджується з усіма несприятливими наслідками, які він та/або треті особи можуть зазнати внаслідок вилучення предмету застави та/або зняття реєстраційних номерів /а.с.17/. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу обумовлену договором суму. Однак, відповідач від належного виконнаня щодо повернення суми боргу ухиляється, внаслідок чого станом на 08.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 82788,44 грн., яка складається з: - 52414,11 грн. основний борг; - 2646,32 грн. прострочений борг; - 12408,54 грн. прострочені проценти; - 72,38 грн. нарахована комісія; - 13425,11 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; - 1821,98 дебіторська заборгованість /а.с.29/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору. В частині переводу майнових прав на предмет застави, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ "Про заставу", предметом застави можуть бути майно та майнові права. Згідно ст.19 ЗУ "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно ст.20 ЗУ "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 827,88 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved