Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

В червні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Жовтневого районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа - Васильківська селищна рада Васильківського району Дніпропетровської області про скасування усиновлення дитини в обгрунтування якого вказали, що відповідно до рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2009 року вони як подружжя були оголошені усиновлювачами неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Даним рішенням також зміненко прізвище дитини з "[PERSON]" на "[INFO]" та по-батькові на "[INFO]". З дня усиновлення і по теперішній час проживали однією родиною, пістійно піклувалися про дитину та виховували його, як свого сина. За весь час проживання дитини з позивачам стосунки були нелегкі, але в останній час з [PERSON] виникають конфлікти на грунті його небажання дотримуватися загальноприйнятих правил поведінки, як в школі так і в побуті, на всі прохання та дії по зміні ставлення дитини до навчання, особистої поведінки реагує вкрай негативно, з проявами гніву та агресії. Постійно створює скандальні ситуації при цьому не визнаючи своїх помилок, звинувачуючи в цьому інших, із-за чого стає злісним та мстивим. На зауваження не реагує. З-за такої поведінки [PERSON] позивачів як батьків постійно звинувачують у неналежному вихованні сина. Ваажають, що дані негативні риси його характеру, незважаючи на всі їхні намагання змінити на краще його ставлення до оточуючих, закладені на генетичному рівні і тому вони не всилах плинути на його поведінку. При таких обставинах між ними та дитиною склалися, незалежно від їх волі, стосунки які роблять неможливе їх спільне проживання і виконання ними батьківських обов"язків, а тому просять скасувати усиновлення. До початку розгляду справи позивачі надали суду заяву, про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позову (а.с.64). Від представників відповідачів та третьої особи начальника Служби у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Шкварі О.А., надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали (а.с.62,65,66). На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2009 року [PERSON] та [PERSON] була усиновлена дитина [PERSON], [INFO]. Дитині були надані прізвище, "[INFO]", по-батькові "[INFO]". Дата та місце народження залишені без змін. Згідно характеристики від 23.06.2015 року неповнолітнього [PERSON], учня 2-Б класу НВК №1 сел. Васильківка, вказано, що дитина дублювала 1 клас два роки, має вади мовлення, пише погано, дуже рухливий, висидіти урок йому не легко. Потребує постійного контролю за поведінкою на уроці та перерві. Друзів у класі немає із-за його поведінки, часто виникають конфлікти з однокласниками. Батьки піклуються про дитину, але результатів немає, спільної мови з дитиною вони не знаходять (а.с.11). Як вбачається із витягу із протоколу №1 засідання координаційної ради у справах дітей при виконкомі Іларіонівської селищної ради від 18.02.2016 року батькам рекомендовано протягом березня 2016 року щодня разом з [PERSON] відвідувати навчальні заняття, слідкувати за поведінкою на уроках та перервах, пройти курс медичного спеціаліста (психолога) батькам та [PERSON]. (а.с.14-15) Згідно зі ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Як роз'яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Однак, якщо суд буде вважати, що скасування усиновлення суперечить інтересам дитини, а крім того є підстави для нормалізації відносин між усиновлювачем та усиновленим, у позові про скасування усиновлення буде відмовлено, а усиновлювачам може бути запропоновано прийняти заходи щодо налагодження стосунків з дитиною. Так, відповідно ст. З Конвенції в усіх діях щодо дітей, суди мають приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції та ст. 14 Закону України „Про охорону дитинства" дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч її бажанню. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно вимоги ч. 3 ст. 238 Сімейного Кодексу України усиновлення може бути скасовано за рішенням суду за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримуючи позовні вимоги щодо скасування усиновлення вказали, що сімейні відносини із сином не склались і визначальним для них є небажання виховувати надалі [PERSON] в своїй сім'ї. Відповідно до ч. 4 ст. 238 Сімейного Кодексу України усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 239 Сімейного кодексу України у разі скасування усиновлення за неможливості передання дитини батьками чи іншм родичам, дитина передається під опіку органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, а усиновлення неповнолітнього [PERSON], [INFO] належить скасувати, внести зміни в актовий запис № 197 від 13.02.2007 року, зробленого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про народження [PERSON], [INFO] , а саме у відомостях про батька -прізвище батька змінити з "[PERSON]" на "[PERSON]"; у відомостях про матір-прізвище матері змінити з "[PERSON]"на "[PERSON]"; у відомостях про дитину- прізвище та по-батькові дитини змінити з "[INFO]" на "[PERSON]", видати нове свідоцтво про народження на ім"я [PERSON], [INFO].

Outcome: approved