overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на незавершений будівництвом житловий будинок (78% готовності), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його матері [PERSON] належало будинковолодіння по [ADDRESS]. На випадок смерті мати залишила заповітне розпо-рядження належним їй майном в користь [PERSON]. Позивач протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично прийняв її, вступивши у володіння спадковим майном, оскільки займався їх похоронами, користується всім належним покійній майном. В даний час має намір оформити право власності на будинковолодіння. Нотаріус відмовив йому в оформленні спадщини в зв"язку з тим, що у спадкодавці відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, а тому змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що на спадкове майно після смерті матері не претендує. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 26.03.2013 р. Бережницькою сільською радою вбачається, що мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Судом достовірно встановлено, що спірний житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS], згідно будівельного паспорту: акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 18.05.1999 р., схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель, дозволу на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво від 12.07.ж1993 р. № 74, рахуються [PERSON]. З технічного паспорту на об"єкт незавершеного будівництва 78% готовності № [ADDRESS], виготовленого Стрийським МБТІ станом на 22.02.2014 року, вбачається, що житловий будинок "А-1", господарські будівлі зблоковані "Б" збудовані самочинно, з порушенням розмірів по проекту. Згідно заповіту, складеного 20.11.2000 року та посвідченого головою Бережницької сільської ради, [PERSON], незавершене будівництво по [ADDRESS] заповіла [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 91. Як випливає із вищенаведеного, позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері успадкував речі, користується ними. Наведене свідчить про те, що він вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

13 травня 2014 року Оболонським районним судом міста Києва видано судовий наказ, за яким стягнуто з ПАТ «Київфундаментбуд» на користь [PERSON] суму нарахованої, але не виплаченої, заробітної плати. 23 липня 2014 року сятгувачем подано до суду заяву про виправлення описки у судовому наказі, оскільки невірно зазначено код ЄДРПОУ боржника. Стягувач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник боржника в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 219 ЦПК України неявка у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву [PERSON] про виправлення описки у судовому наказі слід задовольнити з наступних підстав. Оболонським районним судом міста Києва 13 травня 2014 року видано судовий наказ, яким стягнуто з ПАТ «Київфундаментбуд» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену, заробітну плату у сумі 30820,83 грн. Постановою державного виконавця від 22 липня 2014 року повернуто виконавчий документ стягувачеві у зв'язку з тим, що код ЄДРПОУ боржника - 330566977 вказаний невірно. Відповідно до ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізхичних осіб - підприємців ідентифікаційний код ПАТ "Київфундаментбуд" - 33056977. За таких обставин, суд ухвалює виправити описки, допущені судовому наказі, виданому Оболонським районним судом м. Києва 13 травня 2014 року, а саме: у першому та другому абзацах резолютивної частини вказати вірно "33056977", замість "330566977". Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про роз`яснення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року про призначення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи відмовлено. Проте в резолютивній частині ухвали допущено описку, а саме невірно зазначено "У задоволенні заяви представника [PERSON] про роз`яснення ухвали суду від від 16 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка Олексія Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування частини квартири, застосування реституції та за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним - відмовити" замість "У задоволенні заяви [PERSON] про роз`яснення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року про призначення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Київський міський психоневрологічний інтернат, орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , про поновлення цивільної дієздатності - відмовити". Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України учасники справи про день, час та місце розгляду питання про внесення виправлень не повідомлялись. У зв`язку із виявленням описки в резолютивній частині ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне її виправити шляхом заміни змісту абзацу 1 резолютивної частини ухвали, виклавши його в такій редакції: "У задоволенні заяви [PERSON] про роз`яснення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року про призначення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Київський міський психоневрологічний інтернат, орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , про поновлення цивільної дієздатності - відмовити". Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що він є сином померлого [INFO] [PERSON]. Як зазначив заявник [PERSON], він народився [INFO], його батьком був [PERSON]; проте у відповідному свідоцтві про народження [NUMBER] від 14.08.1969 року прізвище батька було помилково зазначено як "[PERSON]". Через ці обставини він не може реалізувати свої спадкові права як син [PERSON], який помер [INFO]. У зв'язку з цим заявник й звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та прохає їх задовольнити. Представник Вільнянської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, суду подане свідоцтво про народження [NUMBER] від 14.08.1969 року, з яких вбачається, що прізвище батька заявника зазначено як "[PERSON]", тоді як згідно паспортних даних належним прізвищем є "[PERSON]". Зважаючи на вказані документи та обставини, встановлені судом, факт родинних відносин між заявником та померлим є підтвердженим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 24.04.1999 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сім"ї, в зв"язку з чим сторони протягом п"яти років не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивач категорично настоює на розлученні, втративши почуття поваги та любові до дружини. Відповідачка також не заперечує проти розірвання шлюбу. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідачки після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". Зважаючи на задоволення позову, з відповідачки слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON] . Як зазначила заявник у своїй заяві, померла [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є її матір`ю, проте підтвердити факт родинних відносин у позасудовому порядку є неможливим; встановлення факту родинних відносин необхідно для реалізації її спадкових прав. У судовому засіданні представник заявника адвокат Зіменко О.В. підтримала заявлені вимоги та прохає їх задовольнити. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, суду подані: свідоцтво про народження [NUMBER] від 20.05.1949 року, яким посвідчено факт народження [INFO] року [PERSON] ; довідка відділу РАЦС Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя від 22.06.2004 року, згідно якої 12.04.1969 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] "; свідоцтво про народження [NUMBER] від 20.01.1970 року, яким посвідчено факт народження [PERSON] , матір [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 20.06.1978 року про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] "; свідоцтво про реєстрацію шлюбу [NUMBER] від 17.10.1987 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Зважаючи на наведені докази, факт родинних відносин між заявником та померлою є підтвердженим, підстав не довіряти твердженню заявника немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 19.10.2002 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши і на подружню невірність чоловіка. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, заперечивши факт подружньої зради з його сторони і звинувативши, в свою чергу, дружину у подружній зраді. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 19.10.2002 року, від якого у них спільних дітей немає. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо, що не заперечувалось відповідачем. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і сторони настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, встановлений судом термін для можливого примирення подружжя позитивного результату не дав, а тому суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на повне визнання відповідачем позовних вимог, з останнього на користь позивачки слід стягнути понесені неюю судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 10.02.2007 року, під час якого у них [INFO] народилась донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, різними поглядами на спільне життя та постійними сварками в сім"ї, в зв"язку з чим сторони з червня 2014 року не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 10.02.2007 року, під час якого у них [INFO] народилась донька [PERSON], яка на даний час проживає з матір"ю. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо з червня 2014 року. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивач категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до дружини, як, в свою чергу, також не заперечує проти розірвання шлюбу. Встановлений судом термін для можливого примирення подружжя позитивного результату не дав. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на позицію позивача, судові витрати по справі слід покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 30.06.1990 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, непорозуміннями щодо ведення домашнього господарства та розподілу коштів сімейного бюджету, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 30.06.1990 року, але вже як два роки шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведеть та проживають окремо один від одного між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і сторони настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". Зважаючи на позицію сторін, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 13.02.1993 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, подружньою зрадою та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов, як і факт подружньої зради з його сторони, визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 13.02.1993 року, але на даний час між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і сторони категорично настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на причину розпаду сім"ї із-за подружньої зради чоловіка, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved