Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~"Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Позивач) звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги\~мотивовано тим,\~що [PERSON] \~17.10.2016\~подав до\~ТзОВ "Фінансова\~компанія "Центр\~фінансових рішень"\~заяву про\~приєднання до\~умов отримання\~кредитів та\~інших послуг\~від ТОВ\~ФК "ЦФР",\~підписанням якої\~підтвердив згоду,\~що ця\~заява разом\~з умовами\~отримання кредитів\~та інших\~послуг становлять\~кредитний договір\~(далі\~Договір)\~між ТОВ\~"ФК\~"ЦФР"\~та Відповідачем.\~26.06.2019\~між ТОВ\~"ФК\~"ЦФР"\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~укладено договір\~відступлення прав\~вимоги №20190626,\~відповідно до\~якого Позивач\~набув право\~вимоги до\~Боржників ТОВ\~"ФК\~"ЦФР",\~серед яких\~є і\~Відповідач.\~Позивач набув\~право вимоги\~до Відповідача\~в сумі\~32270,60\~гривні,\~з яких\~14371,10\~гривні сума\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу,\~2332,91\~гривні сума\~заборгованості за\~відсотками,\~7981,59\~гривні сума\~заборгованості за\~щомісячними процентами\~(платою\~за управління\~кредитом),\~7585\~гривень сума\~заборгованості за\~пенею.\~З моменту\~передачі прав\~вимоги від\~первісного кредитора\~Позивачем не\~здійснювалися нарахування\~жодних штрафних\~санкцій,\~отже,\~зазначена вище\~заборгованість перед\~ТОВ "ФК\~"ЄАПП"\~залишається такою\~ж. На підставі наведеного, представник позивача просить стягнути з Відповідача в користь Банку заборгованість за кредитним договором №6931423215 від 17.10.2016 року в сумі 32270,60 гривні та понесені Позивачем судові витрати. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 21.05.2020 було відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник Позивача не з`явився, у позовній заяві представник [PERSON] зазначила, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу за відсутності представника Позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням Укрпошти про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавав. Відзиву у визначений судом строк Відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою Відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду Позивача та не подання відзиву Відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності Відповідача, який повторно в судове засідання не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.10.2016 [PERSON] подав до ТзОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ ФК "ЦФР", підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір між ТОВ "ФК "ЦФР" та Відповідачем. Того ж дня Відповідач подав до ТзОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" заяву №6931423215 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", сума якого становить 15170 гривень, на строк 36 місяців, за користування яким було встановлено відсотки, зокрема 4.50 - початковий процент від суми кредиту, що становить 450 грн, 2.50 щомісячні проценти від суми кредиту, 12.00 річні проценти від суми боргу за договором та 0,3 щоденна пеня від загальної суми прострочення. Отже, між сторонами були встановлені договірні відносини, які випливають з отримання кредиту Відповідачем. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.06.2019 року, мав заборгованість в сумі 32270,60 гривні, з яких 14371,10 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу, 2332,91 гривні сума заборгованості за відсотками, 7981,59 гривні сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 7585 гривень сума заборгованості за пенею. Пунктом 5.5 Договору сторони визнали, що строк, на який надається кредит визначається, виходячи з умов кредитного договору і стану/характеру його виконання позичальником, та, як наслідок, припиняє свій перебіг у день належного виконання всіх грошових зобов`язань, що виникли у зв`язку з наданням позичальнику відповідного кредиту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд встановив, що 26.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір відступлення прав вимоги №20190626, відповідно до якого Позивач набув право вимоги до Боржників ТОВ "ФК "ЦФР", серед яких, згідно з витягом є Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 року є Відповідач. Отже, Позивач набув право вимоги до Відповідача в сумі 32270,60 гривні, з яких 14371,10 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу, 2332,91 гривні сума заборгованості за відсотками, 7981,59 гривні сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 7585 гривень сума заборгованості за пенею. Як зазначив\~Позивач,\~з моменту\~передачі прав\~вимоги від\~первісного кредитора,\~ним не\~здійснювалися нарахування\~жодних штрафних\~санкцій,\~отже,\~зазначена вище\~заборгованість перед\~ТОВ "ФК\~"ЄАПП"\~залишається такою\~ж. Як вбачається з повідомлень №003412492 та №003412492-1 від 09.07.2019 ТОВ ФК "Європейська агенція з питань повернення боргів" надсилало повідомлення [PERSON] про відступлення прав вимоги та вимогою сплати заборгованості за кредитом в сумі 32270,60 гривні, однак таке залишилося без реагування Відповідачем. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надав розрахунок заборгованості за договором, довідку про дані особового рахунку [PERSON] , в яких показані всі операції зі зняття грошових коштів, погашення та нарахування відсотків. У постанові НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 83 ч. 3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції. Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, з іншими заявами, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст. 267 ЦК України, до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з\~наведеного,\~враховуючи\~\~положення ст.\~ст.\~133\~та 141 ЦПК України\~та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2102 гривні суд стягує з Відповідача вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь Позивача.

Outcome: approved