Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

24 грудня 2014 року, близько 15 години, на автодорозі М 02 в селі Часниківка, Бахмацького району, Чернігівської області [PERSON], керуючи автомобілем „ВАЗ - 2105" , реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], коли його автомобіль став обганяти автомобіль „ Шевроле - Круз", державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], не дотримав безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Бахмацького райсуду від 03 березня 2015 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України, і йому було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили і в апеляційному порядку не оскаржувалась. Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 089472 від 07.08.2014 року, укладеного між страховиком ПРАТ „ СК ПЗУ України" і страхувальником [PERSON], був застрахований транспортний засіб - автомобіль „ Шевроле Круз" , 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], до страхової суми 160.000.00 гривень. [PERSON] , як інвалід війни 3 групи , згідно із Законом Україна „Про обов"язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звільняється від обов"язкового страхування цивільно -правової відповідальності на території України. Цивільно -правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ -2105, державний номерний знак [NUMBER], застрахована відповідно до поліса серії АГ № 652 8535 обов"язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У березні 2015 року [PERSON] звернувся до Бахмацького райсуду , із позовною заявою про стягнення з відповідача - [PERSON] матеріальної шкоди , спричиненої в результаті ДТП, в розмірі 3385 грн. 31 коп, моральної шкоди в розмірі 5.000 грн; 1000 гривень коштів, витрачених на оплату правової допомоги, 1466 грн. 25 копійок вартості бензину ( а.с. 1-3) . При попередньому розгляді справи 30.04.2015 року позивач подав позовну заяву із збільшеними позовними вимогами ( а.с. 44- 49), в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену в результаті ДТП його автомобілю, яка не була в повному обсязі відшкодована страховою компанією - ПРАТ СК „ ПЗУ Україна", в розмірі 3385 грн. 31 коп; моральну шкоду в розмірі 5.000 грн; 1000 гривень коштів, витрачених на оплату правової допомоги юристом, 1466 грн. 25 коп. вартості бензину, необхідного для заправки автомобіля для поїздки у м. Чернігів до страхової компанії і в зворотному напрямку , і при доставці автомобіля для ремонту в м. Чернігів, і в зворотному напрямку ; 4200 гривень вартості послуг таксі в період з 12.03.15року по 19.03.15 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву і просить задовільнити її в повному обсязі, пояснивши слідуюче. Відповідно до акту виконаних робіт № 3А-0000585 від 19.03. 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля „Шевроле -Круз " становить 5538 грн. 34 коп. Відповідно до умов договору страхування транспортного засобу страхова компанія „ПЗУ Україна" в зв"язку із настанням страхового випадку 24 грудня 2014 року виплатила страхове відшкодування в розмірі 2153грн.03 коп. Решту суми, необхідної для проведення відновлювального ремонту, в розмірі 3385 грн. 31 коп. їм була перерахована в ПАТ „Чернігівавто". 26.12. 2014 року він власним автомобілем їздив у м. Чернігів для його огляду страховою компанією і визначення розміру збитків у ПАТ „ Чернігівавто ", з м. Бахмача, і в зворотному напрямку : 12 березня 2015 року із м. Бахмача до м.Чернігова автомобіль був доправлений для ремонту; 19 березня 2015 року автомобіль був отриманий з ремонту і доправлений до м. Бахмача. На ці поїздки їм було придбано 26.12.2014 року 25 літрів бензину на суму 418 грн. 75 коп.; і 11 березня 2015 року - 50 літрів бензину на суму 1047 грн. 50 коп. Всього на бензин витрачено 1466 грн. 25 коп. За отримання усних консультацій, складання позовної заяви до суду їм було сплачено адвокату Сербіну В.М. 1000 грн. При визначенні розміру моральної шкоди він виходив з того, що в результаті пошкодження його автомобіля в результаті ДТП він зазнав душевних страждань. Протягом тривалого часу йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля , через що він не міг вночі спокійно спати, і до того суворий сімейний бюджет. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, бо він є інвалідом війни і автомобіль являвся необхідним джерелом пересування. Від матеріальних затрат постраждали і члени його родини , родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині. Раніше, до ДТП , він із сім"єю виїжджав із міста до своїх батьків похилого віку, які проживають у сільській місцевості. Після ДТП така змога зникла і потребувала найму таксі йому та його близьким . Послуги таксі та громадського транспорту викликали суттєві незручності у пересуванні і непередбачувані витрати. Багато запланованих раніше справ довелося відкласти, а від деяких , навіть , відмовитись. Їм був укладений письмовий договір про надання послуг таксі, і в період з 12.03. 15 року по 19 .03. 2015 року їм було оплачено послуги таксі в сумі 4200.00грн. Понесені їм витрати ні страхова компанія „ПЗУ Україна", ні страхова група „ ТАС" відшкодовувати не бажають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позивачем позов визнав частково, і пояснив, що він погоджується на відшкодування позивачем витрат в сумі 3385 грн. 31 коп., необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, які не були відшкодовані страховою компанією за договором страхування. Моральну шкоду визнає в розмірі 500 грн. За бензин погоджується сплатити 1300 грн., виходячи з того, що відстань від м. Бахмача до м. Чернігова, і в зворотньому напрямку складає 360 км, а витрати бензину по автомобілю Шевроле складають 8 літрів на 100 км. За послуги адвоката погоджується сплатити 200 грн. Оплату послуг таксі він взагалі не визнає, так як автомобіль знаходився в ремонті лише 7 днів. Представник 3 - ої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, „ПрАТ СК „ПЗУ Україна", в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Страхова компанія "ПЗУ Україна" надала суду письмові заперечення проти позову (а. с. 111-113), де зазначила , що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. 07. 08. 2014 року між ПрАТ СК „ПЗУ Україна" і [PERSON] був укладений договір добровільного страхування власників наземних транспортних засобів, серія АМ № 089472, за яким був застрахований автомобіль „Шевроле Круз", днз СВ 1014 ВР. 26.12. 14 року до ПрАТ звернувся позивач із письмовою заявою про настання страхового випадку, який мав місце 24.12.14 року. ПрАТ, враховуючи калькуляцію №КА - 0804 від 30.12.14 року, склало страховий акт № UA 2014122600007/ L01/01 від 04. 02. 2015 року, розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 2153 грн 03 коп, із врахуванням норм підпункту 10.5. 4 пункту 10.5. Договору страхування, ст. 9 ЗУ „Про страхування", і застосуванням коефіцієнту пропорційності 0,68. Відповідно до п. 4.4 Договору страхування страховик не відшкодовує непрямі витрати, які можуть бути викликані страховим випадком (штраф, вигоду, яку втрачено, втрату прибутку, простій, банківське обслуговування, моральний збиток). А тому, ПрАТ вважає, що воно не повинно відшкодовувати моральну шкоду , витрати на заправку автомобіля ПММ, послуги таксі, оплату послуг адвоката чи фахівця в галузі права. Представник 3 - ої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ „Дельта Банк" в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи 3 - я особа була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. ПАТ надало до суду письмові пояснення (а. с. 129), зазначивши, що між ПАТ „Астра Банк", правонаступником якого за договором є АТ Дельта Банк", і [PERSON] було укладений кредитний договір № 3000 474037984001 від 14. 08. 2012 р. на купівлю автомобіля, та договір застави автомобіля. Сторонами договору укладався договір страхування, відповідно до яких в разі настання страхового випадку, вигодонабувачем зазначалась банківська установа. В питаннях стягнення матеріальної і моральної шкоди банк покладається на розсуд суду. Представник відповідача АТ „Страхова група „ТАС" в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи АТ повідомлялось належним чином. АТ надало до суду письмові заперечення на позов (а. с. 104-107), в яких зазначело слідуюче. 24. 12. 2014 року сталося ДТП за участю транспортного засобу „ВАЗ - 2105", днз [NUMBER] та транспортного засобу „Шевроле", днз. [NUMBER]. В результаті ДТП автомобіль „Шевроле" отримав механічні пошкодження . Автомобіль ВАЗ - 2105 був застрахований в АТ „СГ"ТАС" згідно полісу АІ/652 8535 від 27.04.14р [PERSON] просить відшкодувати недоплачену суму страхового відшкодування ПрАТ „СК ПЗУ „Україна" у розмірі 3385 грн 31 коп згідно акта виконаних робіт, ПАТ Чернігів - авто" № ЗА - 0000585 від 19.03.15 року. Згідно п.12.1 ст. 12 ЗУ „Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно полісу обов"язкового страхування франшиза становить 510 грн. Згідно п.22.1 ст. 22 цього ж закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду , яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров"ю, майну 3- ї особи. Згідно ст. 29 цього Закону у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу розрахованого, у порядку, встановленому законодавством. АТ „СГ"ТАС" не має законних підстав для виплати недоплаченого страхового відшкодування ПрАТ „СК" ПЗУ Україна" в розмірі 3 385 грн 51 коп згідно акта виконаних робіт, оскільки відповідно до ст. ст. 22,29 вищезазначеного Закону, постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 року № 6 АТ здійснює виплату страхового відшкодування згідно експертизи, проведеної експертною організацією, яка має сертифікат Фонду держмайна України. Шкода підлягає стягненню відповідно до ст. 1166 ЦК України. Моральна шкода відповідно до зазначеного Закону відшкодовується лише у випадку каліцтва, іншого ушкодження здоров"я. А тому, моральна шкода підлягає стягненню відповідно до ст. 1166 ЦК. Витрати на правову допомогу підлягають стягненню в розмірі, який не може перевищувати 40% мінімальної зарплати за годину участі в судовому засіданні. Витрати на придбання бензину в розмірі 1466 грн 25 коп і на таксі в розмірі 4200 грн. не підлягають відшкодуванню, так як ці витрати відносяться до непрямих збитків, які не відшкодовуються згідно зазначеного закону, а підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 1166 ЦК . А тому, в задоволенні позову просить відмовити. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України „майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала". Згідно із ст. 1187 ч. 2 ЦК України „шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності , інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". Згідно із ст. 1188 ч. 1п. 1 ЦК України „шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою". П. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 01. 03. 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки „зазначає, що „розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий надає докази, що підтверджують факт завданої шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов"язана відшкодувати шкоду". Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України „вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адмінправопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою". П. 6 вищезазначеної Постанови Пленуму зазначає, що „якщо особа під час керування транспортним засобам має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 ПДР)". П. 11 вищезазначеної постанови зазначає, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові". Згідно із ст. 1192 ЦК України „з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати збитки у повному розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі". Постановою судді Бахмацького райсуду Чернігівської області від 03. 03. 2015 року (а. с. 4) [PERSON] був визнаний винним в тому, що 24 грудня 2014 року, близько15 години, на автодорозі М 02 в селі Часниківка, Бахмацького району, керуючи автомобілем ВАЗ - 2105 , державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], коли його почав обганяти автомобіль Шевровле, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], не дотримав безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення , і автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми неправомірними діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, ст. 124 КпАП України , за що йому було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На ремонт автомобіля Шевроле -Круз в ПАТ „Чернігів - авто" було витрачено 5 538 грн. 34 копійки грошових коштів, що підтверджуюється актом виконаних робіт № 3А - 0000 585 від 19. 03. 2015 року (а. с. 5-7). Частину коштів ПАТ „Чернігів - авто" було відшкодовано страховою компанією „ПЗУ Україна" в розмірі 2153 грн 03 копійки, про що в судовому засіданні підтвердив сам потерпілий, позивач по справі, що також підтверджується страховим актом від 04 .02. 2015 року № UA 2014 122600007 /L01 /01 (а.с. 15), розрахунком страхового відшкодування до страхового акту від 04.02.2015 року (а.с. 16). Отже , з відповідача підлягає стягненню ( 5538 грн. 34 коп - 2153 грн.03 коп) 3385 грн. 31 коп., так як ця сума не була відшкодована позивачу страховою групою „ ТАС", в якій була застрахована цивільна відповідальність [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України „особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає (ч. 2 п. 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В зв"язку із пошкодженням автомобіля в результаті ДТП 24.12.14 року позивач поніс душевні страждання. Але ці душевні страждання не були глибокими, так як позивач відповідно до ст. 60 ЦПК України не надав відповідних доказів про те, що у нього відбулося погіршення здібностей, стану його здоров"я, що він з приводу цих страждань звертався до лікарів за медичною допомогою . Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України „ розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення". Враховуючи вимоги розумності та справедливості, майновий стан відповідача, який не працює, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача моральну шкоду в розмірі 500 грн. Згідно із ст. 22 ЦК України „ особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування". Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати , яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). В зв"язку з тим, що автомобіль позивача отримав механічні пошкодження в результаті ДТП 24.12.14 року, і автомобіль був застрахований відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 089472 ( а.с. 51- 55) від 07.08.2014 року позивач змушений був надати автомобіль для огляду і визначення розміру збитків „ПЗУ Україна" у м. Чернігів 26 грудня 2014 року, про що свідчить його заява про настання страхового випадку по договору страхування „ АвтоКаско" від 26.12.2014 року ( а.с. 121-125), письмові пояснення про настання страхового випадку страховій компанії від 26.12.2014 року ( а.с. 126- 127). В цей день позивач придбавав пальне для заправки автомобіля в кількості 25 літрів на суму 418 грн. 75 коп, про що підтверджує відповідний фіскальний чек від 26.12.2014 року ( а.с. 10). Крім того, 12 березня 2015 року позивач доставляв автомобіль для ремонту в ПАТ „Чернігівавто", а 19.03.2015 року забирав автомобіль з ремонту з м. Чернігова у м. Бахмач. 11 березня 2015 року, перед поїздкою у м.Чернігів для ремонту автомобіля, позивач придбавав бензин в кількості 50 літрів на суму 1047 грн. 50 коп., про що підтверджує фіскальний чек від 11.03. 15 року ( а.с. 10) . Суд вважає, що витрати на бензин в кількості 25 літрів 26.12.2014 року підлягають повному відшкодуванню, а витрати за 11.03.15 року підлягають відшкодуванню в розмірі вартості 30 літрів бензину в сумі 628 грн. 50 копійок, враховуючи відстань від м. Бахмача до м.Чернігова 180 км, і в зворотньому напрямку 180 км, і витрат палива по автомобілю Шевроле 8 літрів на 100 км. А тому, загальна сума витрат по бензину складає 1047 грн. 50 коп Що стосується витрат на таксі в розмірі 4200 грн. в період ремонту автомобіля з 12.03. 2015року по 19.03.2015 року, то ці витрати стягненню не підлягають , так як позивач відповідно до Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як інвалід війни має право на безкоштовний проїзд видами громадського транспорту, крім таксі, і у випадку необхідності поїздки до м. Чернігова 12.03.15 р. і 19.03.15 року міг скористатися послугами громадського транспорту. Право на правову допомогу гарантовано ст. ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого, надано Конституційним Судом України ( рішення від 16.11.2000 року №13-рп/2000; від 30.09.09 року № 23-рп/ 2009; від 11.07.2013 року № 6-рп/2013). П. 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.14 року № 10 „ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа , яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ЗУ від 20.12.2011 року № 4191 - V І " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" і складає 40 % встановленої законом мінімальної зарплати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. П. 48 вищезазначеної Постанови Пленуму зазначає, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 Постанови, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов"язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, копіювання документів). Правову допомогу у вигляді консультацій, складання позовної заяви надавав адвокат Сербін В.М., за що отримав плату за надану допомогу в сумі 1000 грн , про що зазначено в прибутковому касовому ордері від 05.03.2015 року ( а.с. 8). Виходячи із обсягу позовної заяви, кількості копій документів, надання консультацій, суд вважає, що сума 1000 грн відповідає граничному розміру компенсаціЇ витрат на правову допомогу, і підлягає стягненню із відповідача [PERSON]. Суд вважає, що всі зазначені суми підлягають стягненню із відповідача [PERSON], так як Страхова група „ ТАС" тривалий час не вирішує питання про здійснення страхового відшкодування [PERSON], а сам відповідач [PERSON], цивільна відповідальність якого застрахована в цій компанії , не намагається вирішити це питання із страховою компанією.

Outcome: dismissed