Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Галичанської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги після померлого [INFO] року [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,85 га для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення сесії Галичанської сільської ради від 19 березня 1999 року №4/6 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування". Мотивує свій позов тим, що [INFO] року помер його батько, [PERSON]. За час життя спадкодавця згідно з рішенням сесії Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області від 19.03.1999 року №4/6, йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га для ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] за час життя розпочав приватизацію вищевказаної земельної ділянки, однак у зв'язку зі смертю не встиг її закінчити. Отже, право на завершення приватизації земельної ділянки в даний час належить позивачу, як його єдиному спадкоємцю за законом першої черги. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Галичанської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Постановою державного нотаріуса від 28 листопада 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON] З довідки Галичанської сільської ради № 801 від 11.12.2018 року вбачається, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є син, [PERSON] Останній прийняв спадщину шляхом спільного проживання. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняв спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняв спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до виписки з рішення Галичанської сільської ради від 19 березня 1993 року № 4/6 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,85 для ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON] входять вказані вище земельні ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом після померлого [PERSON], має право на спадкування його майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки, а також право на реєстрацію права власності на цю земельну ділянки на його ім'я в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Галичанської сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved