Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 13.08.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення порушень правил добросусідства, а саме згідно уточнених позовних вимог позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом заборони [PERSON] розміщувати пасіку на земельній ділянці кадастровий номер 0523155000:01:001:0314, розташованої за адресою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] , та земельної ділянки за вказаною адресою, де постійно проживає з членами своєї сім`ї. Однак, останні 2 роки позивач не може вільно пересуватися земельною ділянкою внаслідок чого його сім`я була змушена перестати користуватися частиною їх присадибної ділянки, яка на даний момент не використовується в господарських цілях через незаконні дії відповідача на сусідній земельній ділянці, кадастровий номер 0523155000:01:001:0314, яка надана під садівництво та використовується не за цільовим призначенням способами, які створюють незручності та несуть загрозу життю та здоров`ю . Відповідач, не дотримуючись законів про добросусідство, розмістив пасіку у кількості 117 вуликів, яка прирівнюється до сільськогосподарського підприємства на ділянці, яка не відповідає за цільовим призначенням, а також без врахування санітарно захисної зони, без дотримання законів про бджільництво та без дотримання ветиринарно-санітарних правил, про що йому неодноразово наголошувалось в колективних заявах мешканців сусідніх присадибних ділянок до селищної ради та державних служб. Внаслідок льоту бджіл та агресивної їх поведінки, спричиненої постійними обслуговуючими роботами [PERSON] на пасіці, позивач та члени його сім`ї не можуть користуватися і обробляти свою присадибну ділянку та утримувати на ній птицю і худобу й безпечно користуватися нею в денний період. За результатами перевірок виявлено ряд порушень законодавства з боку відповідача. Від укусів бджіл страждають як і сім`я позивача, так і сусіди, які неодноразово звертались із відповідними скаргами до голови селищної ради та до інших контролюючих органів. Пасіка відповідача зареєстрована за адресою [ADDRESS] , ветеренарно-санітарний паспорт № 26 виданий 27.04.2005 року, обстеження пасіки та лабораторні дослідження не проводились. Супровідні ветеренарні документи на реалізацію меду не видавались. В 2018 році відповідач перевіз пасіку за адресою [ADDRESS] , яка не зареєстрована за данною адресою. З 2012 року ветеренарно-санітарний паспорт не поновлювався, пасіка розміщена на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер 0523155000:01:001:0314, що не відповідає нормам, яка має бути площею 0,35 га. Позивач та сусіди неодноразово зверталися до відповідача про усунення вказаних порушень, але він не реагує і порушення не усуває. Оскільки відповідач не усунув порушення, тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом заборони [PERSON] розміщувати пасіку на земельній ділянці кадастровий номер 0523155000:01:001:0314, розташованої за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 16.09.2020 року. Ухвалою суду від 16.09.2020 року відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/522/20 на 20.10.2020 року у зв`язку з викликом свідків. Ухвалою суду від 20.10.2020 року відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/522/20 на 19.11.2020 року у зв`язку з викликом свідків. Ухвалою суду від 19.11.2020 року закрито підготовче провадження цивільної справи № 141/522/20 та вирішено перейти до розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, що викладені у позовній заяві, та просив його задовольнити в повному обсязі з урахуванням уточнення позовних вимог. Представник позивача адвокат Кметюк О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві від 15.09.2020 року. Зокрема, зазначив, що в липні 2018 року державним реєстратором Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за ним було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер 0523155000:01:001:0314, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про бджільництво», фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою. Відповідно, він, як фізична особа, вправі на належній йому земельній ділянці, водночас цільове призначення за категорією відноситься до земель сільськогосподарського призначення, розміщувати пасіку. Згідно наданої копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, своє право на земельну ділянку позивач реалізував 10.03.2020 року на підставі рішення органу місцевого самоврядування 35 сесії 8 скликання а 27.07.2020 року було проведено державну реєстрації його права на землю, тобто як слідує із наведеного позивач після набуття відповідачем права власності на земельну ділянку, вимагає усунення порушених правил добросусідства. Водночас як вбачається із опису меж суміжних землевласників земельних ділянок, з якими межує земельна ділянка відповідача, земельна ділянка позивача за своїм розміщенням знаходиться через сусідню земельну ділянку та повністю не розкриває зміст добросусідства, який викладений у ст. 103 ЗК України. Також відповідач стверджує, що власники суміжних земельних ділянок, жодних претензій щодо змісту добросусідства до нього не мають. Зокрема, дані обставини визнає і сам позивач. Тому, аналізуючи викладені обставини в позовній заяві та зокрема предмет позову з вимогами заявленими до [PERSON] , вбачається повна відсутність належних та допустимих доказів того, що використання відповідачем земельної ділянки, яка належить йому на праві власності з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, порушує право володіти користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою позивача, оскільки жодним із наведених, на думку позивача доказом, не підтверджується факт заподіяння йому, саме бджолами відповідача, загрози його здоров`ю. А наведенні факти та свідчення свідків, які додані до позову, лише наводять відомості щодо наявність конфліктного інтересу між учасниками справи. При цьому, слід зазначити, що позивач не наводить факти притягнення до адміністративної відповідальності відповідача, щодо невиконання будь-яких приписів державних органів, чим свідчить про відсутність будь-яких порушень. Оскільки за наявності наведених порушень, відповідні органи виконавчої влади на місцях (їх органи та посадові особи) мали б вживати міри та заходи щодо усунення порушень, зокрема в адміністративному або в судовому порядку. А тому вважає, що позивачем не доведено належними доказами, що він порушує правила добросусідства в результаті заняттям ним бджільництвом, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, адвокат Петришина І.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві від 15.09.2020 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку площею 77,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , де він зареєстрований і проживає зі своєю сім`єю, що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176260438 від 05.08.2019 року. Також у власності позивача перебувають земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 0523155000:01:001:0327, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); та земельна ділянка площею 0,35 га, кадастровий номер 0523155000:01:001:0325, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, які також розташовані за адресою: [ADDRESS] (витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217796187 від 27.07.2020 року та № 217798374 від 27.07.2020 року відповідно). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131336719 від 18.07.2020 року, у власності відповідача перебуває земельна ділянку площею 0,12 га, розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 0523155000:01:001:0314, цільове призначення - для індивідуального садівництва, на якій [PERSON] розмістив пасіку. Також пасіка відповідача розміщена на іншій земельній ділянці, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Зокрема, відповідно до довідки № 535 від 20.10.2020 року Оратівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, згідно акту епізоотичного обстеження господарства по [ADDRESS] (вісім) бджолосімей, які належать [PERSON] 27.05.2005 року [PERSON] видано ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № 26, згідно з яким пасіка налічує 68 бджолосімей знаходиться в [ADDRESS] , стан пасіки задовільний; станом на 15.09.2020 року пасіка налічує 92 бджолосім`ї та знаходиться в [ADDRESS] . Як вбачається зі звіту про результати випробувань патологічного (біологічного) матеріалу № 005652 від 10.09.2020 року за результатами проведення бактеріологічних випробувань та паразитологічних випробувань, проведених з 07.09.2020 року по 10.09.2020 року захворювань пасіки бджолосімей, які належать [PERSON] , не виявлено. Згідно акту епізоотичного обстеження від 15.09.2020 року, проведено інвентаризацію пасіки. При обстеженні виявлено, що пасіка розташована в [ADDRESS] , на ділянці, виділеній під садівництво. При обстеженні встановлено, що пасіка розташована на 0,12 га земельної ділянки, огороджена (частково). Під час обстеження на пасіці нараховується 111 (сто одинадцять) вуликів, з них 92 (дев`яносто дві бджолосім`ї ) вулики пронумеровані на пофарбовані стоять в ряд на металевих підставках відстань до жилих будівель 150-200 метрів. Весняно-осіння обробка проти варроатозу « Біпін », «Тімоп». Пасіка знаходиться в доброму стані. Також з акту комісії з обстеження пасік на наявність та кількість бджолосімей у фізичних осіб та суб`єктів господарювання на території Оратівської селищної об`єднаної територіальної громади від 23.09.2020 року вбачається, що 23.09.2020 року обстежено пасіку відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , на якій виявлено 92 (дев`яносто дві) бджолосім`ї. Відповідно до листа № 02-27.1-29/245 від 17.09.2020 року Оратівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області прийнято рішення (наказ № 3760-А від 15.09.2020 року) про державну реєстрацію потужності оператора ринку в Державному реєстрі потужностей операторів ринку. Оператор ринку - ФО [PERSON] ; пасіка; адреса потужності -22600, [ADDRESS] . Вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності: інший вид діяльності. Первинне виробництво та присвоєно даній потужності особистий реєстраційний номер відповідно r-UА-02-15-325. Як вбачається із звернень, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, позивач, його дружина [PERSON] та інші жителі [ADDRESS] неодноразово звертались до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, Оратівського ВП ГУНП у Вінницькій області, голови Оратівської РДА у Вінницькій області з проханням прийняти міри до [PERSON] по питанню розміщення пасіки на присадибній ділянці. Так, за інформацією Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області (лист № 960/02-17 від 16.10.2020 року, адресований [PERSON] ) позивач та інші громадяни упродовж 2019-2020 років звертались неодноразово, а саме 20.05.2019 р., 10.06.2019 р., 18.11.2019 року та 04.06.2020 року звертались до селищної ради із колективним скаргами на дії [PERSON] по розміщенню ним пасіки по [ADDRESS] При цьому, згідно з акту від 10.06.2019 року епізоотичного обстеження пасіки, на день обстеження встановлено, що пасіка розташована на присадибній ділянці в межах населеного пункту площею 0,12 га по [ADDRESS] , ділянка виділена громадянину [PERSON] для ведення садівництва. Зі слів власника пасіка нараховує 117 бджолосім`ї, територія пасіки не огороджена, пасіка перебуває на цьому місці на кочівлі. Стаціонарна пасіка, де зимують бджолосім`ї, знаходиться по [ADDRESS] на присадибній ділянці, де проживає власник. Пасіка зареєстрована в установленому порядку (ветеринарна-санітарний паспорт № 26 від 27.04.2005 року), з 2012 року паспорт не поновлювався, обстеження та лабораторні дослідження не проводились. Супровідні ветеринарні документи на реалізацію меду не видавались. Власнику пасіки, [PERSON] , вказано про усунення виявлених недоліків, а саме: перевезення бджолосімей на ночівлю в найкоротший термін; при облаштуванні стаціонарної пасіки обгородити парканом, висотою 2,5 м., та розмістити вулики з розрахунку 30-35 м2 на одну гадану бджолосім`ю, залежно від способу розміщення бджіл, та розмістити вулики на відстані на відстані не ближче 3 м один від одного і 6-10 м між рядами; проводити обов`язкові дослідження бджолосімей на наявність інфекційних хвороб бджіл та благополуччя пасіки. Також актом від 04.11.2019 року епізоотичного обстеження пасіки відповідача, на день обстеження встановлено, що пасіка розміщена на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] . Власник проводить огородження пасіки дерев`яними стовпами висотою 2,2 м., власник пасіки стверджує, що пасіка на цьому місці буде перебувати на кочівлі, тому вимоги до стаціонарної пасіки він не зобов`язаний дотримуватись. При огляді пасіки встановлено, що вулики із бджолосім`ями розміщені щільно один біля одного, нараховується більше 100 вуликів. Площа під пасікою становить 0,05 га. Пасіка гр. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (ветеринарно-санітарний паспорт № 26 від 27.04.2005 року). Пасіка кочова , з 2012 року ветеринарно-санітарний паспорт не поновлювався, обстеження та лабораторні дослідження не проводились. Супровідні ветеринарні документи на реалізацію меду не видавались. Погодження з ветеринарною службою на кочівлю бджолосімей не надавалось. Власнику пасіки, [PERSON] , вказано на необхідність виконання вимог законодавства, а саме: проводити кочівлю бджолосімей до медоносних угідь за погодження з службою ветеринарної медицини району; при облаштуванні стаціонарної пасіки дотримуватись вимог Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл; при утриманні стаціонарної пасіки за новою адресою зареєструвати пасіку в установленому порядку та провести необхідні лабораторні дослідження бджолосімей. Зокрема, згідно листа Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 363 від 21.05.2019 року, заява [PERSON] на незаконні, на її думку, дії [PERSON] в порядку ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», направлена для розгляду за належністю до Оратівського районного управління головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області та Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. Як вбачається з відповіді Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 798/03-04 від 04.11.2019 року, здійснення контролю за власниками пасіки щодо додержання ними законодавства України з питань бджільництва, в т.ч. зміни адреси пасіки віднесено до компетенції органів Держпродспоживслужби, куди рекомендовано звертатись заявнику [PERSON] . Крім того, згідно листів № 888/02-21 від 04.12.2019 року, № 568/02-17 від 26.06.2020 року Оратівською селищною радою розглянуто заяви [PERSON] щодо вивезення бджіл із земельної ділянки по [ADDRESS] , та щодо розміщення на приватній земельні ділянці пасіки [PERSON] відповідно, за наслідками розгляду яких рекомедовано звернутися до суду з приводу порушених питань. Також, як вбачається з листа Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області № 2176/212/01-2019 від 10.06.2019 року, було здійснено перевірку за результатами повідомлення [PERSON] , яке було зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Оратівського ВП за № 574 від 28.05.2019 року. Під час розгляду колективної письмової заяви викладеного факту порушення об`єкту бджільництва - пасіки [PERSON] працівниками поліції Оратівського ВП встановлено, що норми розміщення пасіки дотримані згідно довідки начальника районної державної лікарні ветеринарної медицини від 31 липня 2007 року №98. Відповідно до вимог ст. 214 КПК керівником органу досудового розслідування, за результатами попереднього розгляду матеріалів перевірки було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має, а подальший розгляд звернення здійснено у порядку передбаченому Законом України « Про звернення громадян». А тому, притягнути до відповідальності гр. [PERSON] до адміністративної відповідальності не представилось можливим. Листами Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області № 2718/212/01-2019 від 09.07.2019 року та № 4277/212/01-2019 від 25.09.2020 року [PERSON] поінформовано, що оскільки у поданій заяві вбачаться цивільно-правові відносини, рекомендовано звернутися до суду для вирішення порушеного питання, а також зібрані в ході перевірки матеріали направлено до Оратівської районної державної лікарні ветеринарної медицини для проведення перевірки та прийняття законного рішення. Згідно листів № Т-761/02-7.2-01/94 від 12.11.2019 року, № КО-855/02-4.3-01/179 від 02.12.2019 року, № Т-397/02-7.2-01/643 від 25.06.2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області, в межах компетенції розглянуто відповідні звернення [PERSON] на Урядову гарячу лінію від 21.10.2019 року, реєстраційний номер ТИ-9808173, щодо укусів мешканців селища та перенесення вуликів з бджолами, що належать громадянину [PERSON] за межі населеного пункту, щодо розміщення пасіки [PERSON] , а також звернення [PERSON] що надійшло на Урядову Гарячу Лінію від 15.06.2020 року, реєстраційний номер ТИ -10786382, щодо розміщення [PERSON] вуликів з бджолами. За результатими розгляду зазначених звернень заявницю поінформовано, що Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області не має підстав зобов`язати гр. [PERSON] прибрати пасіку із власної ділянки, так як дане питання не входить до його компетенції. Те, що бджоли постійно кусають мешканців селища та заважають є порушенням правил добросусідства, а тому з метою вирішення спору, який виник у галузі бджільництва, рекомендовано звернутися до суду. Допитаний в судовому засіданні 19.11.2020 року свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] тримає близько 120 вуликів, відстань між її домогосподарством та пасікою відповідача складає близько 100 м. Минулого літа у 2019 році її покусали бджоли. Вона та сусіди звертались усно та письмово до органів місцевого самоврядування та в поліцію, щоб відповідач забрав пасіку. До відповідача вони звертались раз 6-7 з проханням вивезти пасіку, однак він не вживав ніяких мір на їх звернення. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] весною 2019 року поставив вулики. Його тричі кусали бджоли, він пив таблетки від алергії, крім того, бджоли кусали його дружину та дочку. Він проживає поряд з пасікою, огорожі немає. Спільно з сусідами зверталися до органів місцевого самоврядування з проханням аби [PERSON] забрав пасіку, однак безрезультатно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що весною 2019 року бджоли покусали її чоловіка, однак при зверненні на швидку допомогу лікар не зареєстрував звернення. Відстань між її домогосподарством та пасікою відповідача складає близько 70-80 м. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Стаття 104 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правила розведення бджіл регулюються Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001 року, Порядком реєстрації пасік, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук №184/82 від 20.09.2000 року. Відповідно до ст.11 Закону України «Про бджільництво» право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Зайняття бджільництвом здійснюється без окремого дозволу органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про бджільництво» фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується. На пасіках утримуються бджоли лише районованих у тій чи іншій місцевості порід згідно з планом їх породного районування в Україні, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Згідно до ст. 15 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарних-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою. З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцем знаходження юридичної особи, яка займається бджільництвом у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань аграрної політики (ст. 13 Закону України «Про бджільництво»). Згідно Наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.01.2001 року № 9 "Про затвердження Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл", а саме Розділу 1 «ВИМОГИ ЩОДО РОЗМІЩЕННЯ І ОБЛАШТУВАННЯ ПАСІК» визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім`ю потрібно 30 - 35 м2, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Бджіл утримують у типових, справних, пронумерованих, пофарбованих вуликах. Для фарбування використовують білу, блакитну і жовту фарби. На кожній пасіці мають бути резервні вулики (10 - 15 % від загальної кількості бджолиних сімей) і стільникові рамки (не менше 30 % від загальної кількості рамок). Вулики встановлюють на підставках не нижче 30 см від землі, на відстані не більш 3 м одне від одного і 6 - 10 м між рядами. Перед льотками роблять площадки розмірами 0,5 х 0,5 м. Норми Закону України «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року, а також норми "Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки" та "Порядку реєстрації пасік", затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82, не містять обмежень у відстані розміщення пасіки від жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках. Відповідно до п. 2 Додатку № 5 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173розмір санітарно-захисної зони від бджільницьких підприємств до житлової забудови встановлений у 300 метрів, однак такі вимоги на індивідуальну пасіку відповідача не розповсюджуються, так як зазначена пасіка не є бджільницьким підприємством. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та перелічених норм законодавства України, суд не вбачає порушень відповідачем чинних норм Закону України «Про бджільництво» та ветеринарних-санітарних правил при розміщенні пасіки, на яку в установленому законом порядку [PERSON] видано відповідний ветеринарно-санітарний паспорт. Суд критично оцінює твердження позивача та пояснення допитаних свідків щодо спричинення укусів бджіл їм та членам їх сімей, які б стали підставою для задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб шляхом заборони відповідачеві розміщувати пасіку на земельній ділянці, оскільки [PERSON] та свідками не надано суду належних та допустимих доказів (медичних довідок тощо) в підтвердження вказаних фактів, а також інших однозначних та переконливих доказів того, що саме з вини відповідача, і що саме бджоли з пасіки [PERSON] спричинили укуси членам його сім`ї та свідкам. Суд також критично оцінює відповіді на звернення до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, Оратівського ВП ГУНП у Вінницькій області, голови Оратівської РДА у Вінницькій області з проханням прийняти міри до [PERSON] по питанню розміщення пасіки на присадибній ділянці, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, оскільки усі вони адресовані дружині позивача [PERSON] , яка не є стороною по справі. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed