Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України") в особі філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31 серпня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір № 2665031 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та додатковий договір №1 до цього договору, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в сумі 10 700 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28% річних. Позивач надав відповідачу кредит, проте, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту. Вказуючи, що станом на 18 лютого 2020 року заборгованість відповідача становить 13 768.48 гривень, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Суддя своєю ухвалою позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справіта розгляд справи постановив проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк"у вказане судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак начальник філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" С.В. Яківчик до позовної заяви додала клопотання, в якому вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просила справу розглядати за відсутності представника Акціонерного товариства "Ощадбанк". Відповідач [PERSON] не з`явився у судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як установив суд, що 31 серпня 2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 2665031 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та додатковий договір №1 до цього договору, згідно умов яких банк відкрив відповідачу рахунок та надав йому платіжну картку типу Mastercard Debit Standart (а.с. 5-7). Відповідно до пункту 1.1.4 додаткового договору №1 відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 700 гривень строком на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28% процентів річних і сплачується щомісячно. За умовами пунктів 4.2, 4.3 додаткового договору №1 клієнт має право скористатись кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених договором та Правилами. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на відповідний строк дії нової платіжної картки, при цьому повне погашення кредиту на дату випуску нової платіжної картки не вимагається. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній Правилами. Відповідно до пункту 4.4 додаткового договору №1 відповідач зобов`язувався погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк. Згідно з пунктом 4.6 додаткового договору №1 у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунку (а. с. 11-20), проте взяті на себе за кредитним договором зобов`язання по їх поверненню належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 18 лютого 2020 року виникла заборгованість, що становить 13 768.48 гривень, з яких: 10 680.67 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 1 814.37 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 10 гривень - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 89.54 гривні - три проценти річних на суму простроченого кредиту, 268.39 гривень - три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 905.51 гривень - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 гривні. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 625, 629, 634, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: approved