overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 07.02.1998 року шлюбу, під час якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши на пияцтво чоловіка, його безпідставні ревнощі, постійні скандали, що негативно впливають на їх дитину. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що дружина, на його думку, зраджує його. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 07.02.1998 року шлюбу, під час якого у них народилася [INFO] донька [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. Встановлений судом термін для примирення подружжя позитивного результату не дав. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю неповнолітньої доньки, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 06.11.2010 року, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що сторони не підтрмують подружніх відносин та проживають окремо з липня 2014 року. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 06.11.2010 року, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. Відповідач визнав позов. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітнього сина, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 09.09.2006 року, під час якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, пияцтвом чоловіка та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом шести місяців не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 09.09.2006 року, під час якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з матір"ю в с. Короченки, Чуднівського району, що підтверджується довідкою Тютюнниківської сільської ради від 06.11.2014 року № 1356. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка, який, в свою чергу, також не бачить перспектив збереження сім"ї. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 14.07.2007 року, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, пияцтвом чоловіка та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що на даний час вони з позивачкою фактично створили нові сім"ї. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 14.07.2007 року, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON], які на даний час проживають з матір"ю в с. Безпечна, Чуднівського району, що підтверджується довідкою Безпечнянської сільської ради від 14.11.2014 року № 267. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, а між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і сторони категорично настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові одне до одного. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою в якій просять визнати недісними пункти 9 договорів №267 і №268 оренди земельних ділянок від 03.12.2007 року, укладених між [PERSON] та ТОВ "Агроконтракт-Н" та договору №384 оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Агроконтракт-Н" в частині "починаючи з дати його державної реєстрації". Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

22 червня 2016 року заступник прокурора Вінницької області в інтересах ВДПУ ім. М. Коцюбинського звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані освітні послуги за договором про навчання на комерційних основах в розмірі 9 720 грн 74 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 липня 2014 року між ВДПУ та [PERSON] було укладено договір про навчання на комерційних засадах, згідно умов якого університет взяв на себе зобов'язання за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року за рахунок коштів відповідача у розмірі 10 460 грн здійснити її навчання на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "магістр", напрям підготовки 8.0202401 "музичне мистецтво (за видами)" Інституту підготовки, психології і мистецтв. Свою частину взятих за договором зобов'язань ВДПУ виконано, а внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, яке виразилося в тому, що з суми, визначеної договором, нею було сплачено лише 4 184 грн, утворилась заборгованість в розмірі 6 276 грн. Оскільки не отримання університетом коштів за надання освітніх послуг одночасно передбачає заподіяння шкоди інтересам держави, так як відсутність коштів позбавляє державний навчальний заклад можливості забезпечувати належне здійснення освітнього процесу в межах статутної діяльності та реалізовувати державну освітню політику, що надає підстави для захисту порушених прав держави прокурору, беручи до уваги суму понесених університетом збитків з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, просили стягнути з відповідача 9 720 грн 74 коп та судові витрати. В судовому засіданні прокурор Атаманова Г. І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Представник ВДПУ в попереднє судове засідання не з'явився, про його дату, час та місце був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки визнання позову являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 01.06.2013 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу відсутністю взаєморозуміння у сім"ї, втратою почуття любові та поваги до чоловіка в зв"язку із подружньою зрадою останнього, в зв"язку з чим сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 01.06.2013 року уклали шлюб.. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. Всиановлений судом термін для можливого примирення подружжя позитивного результату не дав. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". Зважаючи на те, що ініціатором розлучення є позивачка, яка не надала доказів подружньої зради чоловіка, що могло бути підставою визнання останнім винним у розпаді сім"ї, судові витрати по справі слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 25.01.2014 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, пияцтвом чоловіка та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що шлюб розпався в зв"язку із різними поглядами сторін на подружнє життя, в зв"язку з чим 03.01.2015 року вони змушені були припинити подружні відносини. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 25.01.2014 року, але на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживаючи окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і сторони настоюють на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". Зважаючи неможливість збереження шлюбу через несумісність характерів подружжя та відсутність доказів щодо вини якоїсь однієї із сторін у розпаді сім"ї, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 121,80 грн., що становить половину понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно , на яке вона претендує, як спадкоємець першої черги за законом . Крім неї спадкоємцем за заповітом від 16.03.2009 року , посвідченого секретарем Яланецької сільської ради , зареєстрованого в реєстрі за № 16 є її брат [PERSON], інших спадкоємців ні за заповітом , ні за законом не має. Вирішуючи питання про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, в правовстановлюючих документах була виявлена помилка, а саме: в свідоцтві про смерть її батько записаний по батькові "[PERSON]", а в її свідоцтві про народження в графі "батько" його по батькові зазначено "[PERSON]". Зважаючи, що вказані розбіжності в документах, які підтверджують її родинні зв"язки з померлим батьком, перешкоджають їй належним чином оформитися в спадкових правах просить ухвалити рішення суду, яким встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року є її рідним батьком.. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді , про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановлення даного факту має юридичне значення, а з матеріалів справи ( ксерокопії паспорта [PERSON] (спадкоємця), ксерокопії свідоцтва про смерть [PERSON] (спадкодавця), довідки Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області № 707 від 11.07.2014 року, довідки Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області № 793 від 14.08.2014 року, ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON], письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], ксерокопії з погосподарської книги за 1986-1990рр.) з достовірністю встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року є рідним батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача №1330 від 15 липня 2015 року "Про відміну рішень виконавчого комітету Олександрівської селищної ради від 24.04.2014 року №57 "Про відміну рішення виконавчого комітету Олександрівської селищної ради №4 від 30.01.2014 року "Про надання службового житла [PERSON] по вул. К.Маркса,20 в сел. Олександрівка" та від 29.05.2014 року №72 "Про приватизацію житлового будинку по вул. К. Маркса,20 в сел. Олександрівка". Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved