Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача 23 серпня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] (далі третя особа), з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, визначивши їх в розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до 30 червня 2020 року, посилаючись на те, що дочка в даний час навчається на 3 курсі денного відділення у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного по спеціальності: медсестринство, сестринська справа І рівень акред. бюджетна форма навчання, із терміном закінчення 30.06.2020 і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.39). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи У судове засідання сторони не з`явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, третя особа не заперечує щодо задоволення заяви позивача (а.с. 36-39). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 01 жовтня 2019 року, з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.22-23). Ухвалу суду від 05.09.2019 направлено на адресу відповідача, яку він отримав 13.09.2019 (а.с.29). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] запропоновано в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати письмові пояснення щодо позову (а.с.22-23). Ухвалу суду від 05.09.2019 направлено на адресу третьої особи [PERSON] , яку вона отримала 10.09.2019 (а.с.28). Третя особа [PERSON] письмові пояснення щодо позову не подала. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.03.2007 розірвано. Під час перебування у шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Клекотинською сільською радою Шаргородського району Вінницької області (а.с.8), яка є повнолітньою, в даний час навчається на 3 курсі денного відділення у Вінницькому медичному коледжі ім. акад. Д.К. Заболотного по спеціальності: медсестринство, сестринська справа І рівень акред. бюджетна форма навчання, із терміном закінчення 30.06.2020 (а.с.14). Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів, судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно зі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, відповідно до яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в рішенні "Бендерський проти України" від 15.11.2007, в якому наголошується, що "право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом ( п.33 рішення від 21.03.2000 у справі "Дюлоранс проти Франції"; пп. 32 - 35 рішення від 07.03.2006 у справі "Донадзе проти Грузії"). Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". VІ. Висновки суду При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, і приходить до висновку, що, оскільки відповідач [PERSON] є молодою, працездатною особою, має крім повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.06.2006 аліменти у розмірі 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку (а.с.11), то для забезпечення рівнозначного утримання дітей, і недопущення ущемлення матеріального утримання кожної дитини з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 23.08.2019 і до 30 червня 2020, а у разі припинення навчання дочкою [PERSON] - стягнення аліментів припинити. За таких обставин суд приходить до висновку, що право повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку відповідача [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони… За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1853 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №44 від 23.08.2019 (а.с.18). Що стосується задоволення даної вимоги, то суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 59 Конституції України гарантується кожному право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу входять до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України). Виходячи зі змісту ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката складаються з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення витрат, з урахуванням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати [PERSON] на правничу допомогу у розумінні договору про надання правничої допомоги від 23 липня 2019 року є такими, що пов`язані з наданням консультації, формування правової позиції, складання позовної заяви (а.с. 15-18), тобто мають компенсуватися в силу ст.137 ЦПК України. Зважаючи на вказані обставини, в рахунок компенсації понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму документально підтверджених та належним чином обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1853 грн., виходячи із виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на виконання робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт під час підготовки справи до судового розгляду. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1853 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved