Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", в якому просить визнати порушеним право споживача - [PERSON] щодо списання Акціонерним товариством "Альфа-банк" грошових коштів 18 жовтня 2018 року з рахунку № [NUMBER] на суму 9600 грн. (призначення платежу: Списание перевода MoneySend, 804707 CARD2CARDUAIPAY ( 804707 ), KIEV, UKR, MCC 6538); відновити порушене право споживача - [PERSON] щодо списання грошових коштів 18 жовтня 2018 року, шляхом відновлення Акціонерним товариством "Альфа-банк" залишку коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням операції, щодо списання грошових коштів 18 жовтня 2018 року з рахунку № [NUMBER] на суму 9600 грн. (призначення платежу: Списание перевода MoneySend, 804707 CARD2CARDUAIPAY ( 804707 ), KIEV, UKR, MCC 6538); припинити порушене право споживача - [PERSON] щодо нарахування за картковим рахунком позивача щомісячних платежів, пені, відсотків за користування кредитним лімітом, що утворився в результаті списання грошових коштів 18 жовтня 2018 року з рахунку № [NUMBER] на суму 9600 грн. (призначення платежу: Списание перевода MoneySend, 804707 CARD2CARDUAIPAY ( 804707 ), KIEV, UKR, MCC 6538). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі договору-акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 18 жовтня 2016 року відповідач прийняв акцепт та уклав Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та відкрив клієнту [PERSON] , рахунок № [NUMBER] . 15 жовтня 2018 року близько 16.30 год. на її мобільний телефон поступив телефонний дзвінок від особи, що представилась представником банку "Альфа-банк", зазначивши що останній потребує уточнюючих даних по кредитній картці. Шляхом маніпуляцій та обману під приводом розблокування банківської картки невстановлена особа заволоділа кодом від її банківської картки, шляхом отримання смс-повідомлення. Зрозумівши що потрапила на гачок шахраїв, невідкладно, близько 17:00 год. 15 жовтня 2018 року, вона повідомила відповідача на офіційний Колцент за тел. 0 800 50 20 50 про шахрайські дії невідомих осіб щодо її карткового рахунку та здійснила блокування операції щодо перерахування 9600 грн. від 15 жовтня 2018 року. Проте, згідно переліку операцій за рахунком № [NUMBER] від 30 жовтня 2018 року з сайту інтернет-банкінгу відповідача, банківська операція, що була заблокована відповідачем на її вимогу на суму 9 600 грн. від 15 жовтня 2018 року була проведена 18 жовтня (Призначення платежу: Списание перевода MoneySend, 804707 CARD2CARDUAIPAY ( 804707 ), KIEV, UKR, MCC 6538), "Дата проводки-18.10.2018". Вважає, що відповідачем незважаючи на блокування рахунку 15 жовтня 2018 року було здійснено операцію щодо списання грошових коштів на користь шахраїв 18 жовтня 2018 року. Також вказує, що вона зверталась до відповідача із заявами про незгоду з транзакцією, яка відбулась 18 жовтня 2018 року, а також до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з відповідною заявою. Проте, відповідач у відповідь на її письмове звернення надав формальну відписку, а грошових коштів повернуто їй не було, банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08 серпня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Зобов"язано Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (вул. Велика Васильківська, 100, місто Київ, 03150, ЄДРПОУ 23494714) надати: Договори про банківське обслуговування, що укладений між банком та клієнтом - [PERSON] ( [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненській області 04.02.1997 року, РНОКПП [NUMBER] ); виписки за картковими рахунками клієнта - [PERSON] , зокрема: № [NUMBER] та № [NUMBER] за період останніх трьох років, що передують зверненню з запитом; інформацію про блокування клієнтом - [PERSON] , своїх рахунків із зазначенням дати, годин, хвилин та секунд такого повідомлення; інформацію про операцію, що здійснена клієнтом - [PERSON] , 15 (18) жовтня 2018 року, щодо перерахування 9600 грн (МопеуSend, 804707 CARD2CARDUAIPAY (804707), KIEV, UKR, MCC 6538) зокрема дати списання (години, хвилини та секунди). В судовому засіданні неодноразово були оголошені перерви. Представник позивача в судовому засіданні 15 жовтня 2019 року позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання 15 жовтня 2019 року повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розгляди справи у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Заслухавши виступ представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно дост. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). На підставі ст.ст.81,82 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору-акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 18 жовтня 2016 відповідач прийняв акцепт та уклав Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії та відкрив клієнту - [PERSON] рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, на якому встановлено ліміт Відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. (а.с. 14). Як вбачається з переліку операцій за рахунком № [NUMBER] від 18 жовтня 2018 року з сайту інтернет-банкінгу Альфа-Банк, останніми було заблоковано операцію, щодо перерахування коштів 15 жовтня 2018 року на суму 9 600 грн.: "Дата проводки - блокування" (а.с. 15-16). Як вбачається з переліку операцій за рахунком № [NUMBER] від 30 жовтня 2018 року з сайту інтернет-банкінгу Альфа-Банк, останніми було проведено списання грошових коштів 18 жовтня 2018 року з рахунку № [NUMBER] на суму 9600 грн.: Призначення платежу: Списание перевода MoneySend, 804707 CARD2CARDUAIPAY ( 804707 ), KIEV, UKR, MCC 6538) Зачисление перевода MoneySend (а.с. 17-18). Дата проведення операції, а саме "Списание перевода MoneySend, 804707 CARD2CARDUAIPAY ( 804707 ), KIEV, UKR, MCC 6538" на суму 9600 грн. 18 жовтня 2018 року відображено у виписці по рахунку з кредитною карткою від 19 жовтня 2018 року наданою відділення "Рівненське" АТ "Альфа-Банк" (а.с. 19) та в переліку операцій за рахунком № [NUMBER] від 27 жовтня 2018 року з сайту інтернет-банкінгу Альфа-Банк (а.с. 20). Позивач 01.11.2018 та 19.12.2018 зверталась до відповідача із заявами про незгоду з транзакцією, яка відбулась 18 жовтня 2018 року, а також до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з відповідною заявою. Згідно з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12018180010006210, дата реєстрації провадження 15.10.2018 о 20:46:19 (а.с. 21) вбачається, що [PERSON] 15.10.2018 звернулась з письмовою заявою до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з проханням притягнути до відповідальності невідому особу, яка 15.10.2018, шляхом зловживання довірою, під приводом розблокування банківської картки, зняла з її банківської картки грошові кошти в сумі 9600 гривень, чим спричинила потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму. Відомості про дане кримінальне правопорушення були зареєстровані Рівненським ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 190 КК України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 року №1023-XII (далі Закон №1023-XII), права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Згідно з ч. 1-2 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов"язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п.п. 7-9 Розділу 6 "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 за №705 (надалі за текстом Положення від 05.11.2014 за №705), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов"язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов"язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред"явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. У свою чергу, представником відповідача не надано належних доказів, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, викладеним в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року за №6-71цс15, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2016 року за №6-32775ск15, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року у справі №752/16363/15-ц,постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі №202/10128/14-ц, постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі №127/23496/15-ц, постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №691/699/16-ц (у вказаних постановах наявне посилання на п.п. 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 30.04.2010 №223, яке на даний момент втратило силу, проте у вищевказаних п.п. 7,9 Розділу 6 Положення від 05.11.2014 за №705 закріплено аналогічні норми). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved