Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 8,19 в умовних кадастрових гектарах з виділенням паю в натурі за рахунок земель колективної власності по Астраханській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області та зобов'язати відповідача видати на його ім'я сертифікат на право на земельну частку (пай) з її виділенням. При цьому позивач зазначає, що в 1993 році він був прийнятий у члени КСП ім.Горького Мелітопольського району на посаду начальника цеху переробки. В травні 1996 року дане КСП отримало державний акт про право колективної власності на землю. Однак, при вибутті його з членів КСП в травні цього ж року йому не було виділено земельну частку (пай). У судове засідання позивач не з'явився, однак від його представника - адвоката Коваленка М.Ю. надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, на уточненій позовній заяві наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час слухання справи була повідомлена під особистий підпис. Однак, у попередньому судовому засіданні уточнений позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи - Астраханської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи в його відсутність, позов визнає. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Мелітопольському районі Запорізької області у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач 01 вересня 1993 року був прийняв на роботу у колгосп ім.Горького Мелітопольського району Запорізької області на посаду начальника цеху по переробці, що підтверджується відповідним записом в його трудовій книжці /а.с.9/. 15 травня 1996 року колективним сільськогосподарським підприємством ім..Горького Мелітопольського району було отримано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], копія якого додана до позову /а.с.7-8/. Як вбачається з копії трудової книжки та архівної довідки державного архіву Запорізької області позивача 25 травня 1996 року було виведено з членів колгоспу з виділенням земельного майнового паю /а.с.9, 10/. З копії Протоколу №2 загальних зборів членів КСП ім.Горкього від 25 травня 1996 року вбачається перелік осіб, які вибувають з членів колгоспу де також зазначений [PERSON] /а.с.11-14/. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в них. Таким чином, судом встановлено, що позивач при отриманні КСП ім..Горького державного акту на право колективної власності являвся його членом, а тому він має право на земельну частку (пай). Однак, з невідомих причин позивач земельну часку (пай) не отримав, сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, земельну ділянку в натурі не виділяли, що підтверджується також додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю /а.с.46-62/. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Як вбачається з довідки Астраханської сільської ради Мелітопольського району на території їхньої сільської ради є в наявності земельні ділянки, загальною площею 25 га, які відносяться до земель колективної власності і які не були розпайовані, отже позивачу може бути виділена належна йому частка земельної ділянки (пай) /а.с.36/. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) з її виділенням в натурі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved