Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі -ПАТ "Ощадбанк") в особі філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулися до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 33234,96 грн., та суми судових витрат у розмірі 332,35грн. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] 26.06.2008 року був укладений кредитний договір № 911 на суму 16 000,00 грн., на умовах визначених кредитним договором, строком до 30 червня 2011 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком були укладені договори поруки з [PERSON] та [PERSON] Оскільки [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконав, у нього виникла заборгованість яку він повинен сплатити солідарно з [PERSON], та [PERSON] В подальшому позивачем позовні вимоги були уточненні, згідно вказаних уточнень, станом на 19.03.2015 року (відповідно до розрахунку загальної заборгованості за договором_ сума заборгованості складає 54 054,31 грн. та судовий збір у сумі 540,54 грн. Окрім цього позивач просив внести зміни до кредитного договору №911 від 26.06.2008 року: в п.1.4., п.1.6.1.2., п.1.6.1.3., п.3.1.5, п.3.3.4. де слова «до моменту повного погашення», замінити на «з останнім терміном сплати всіх належних платежів по кредиту встановити дату подачі заяви про уточнення позовних вимог». Представник позивача Мозгова М.П., в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином про що в справі є відповідні докази (а.с.27). До суду надала заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити їх, розгляд справи провести за її відсутністю.(а.с.33). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] уточненні позовні вимоги позивача ПАТ «Ощадбанк» не визнали. Представник відповідача [PERSON] в обґрунтування відмови надала письмові заперечення та повідомила, що відповідача [PERSON], від імені якого був укладений кредитний договір, [PERSON] взагалі не знає і не бачив, тому його поручителем ніяк бути не міг. Зазначала, що договір поруки [PERSON] не укладав та не підписував, а рішенням Роздільнянського районного суду від 10.02.2014р. встановлено, що договір поруки між ПАТ "Ощадбанк" та [PERSON] не укладався, хоча зазначеним рішенням суду в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, просила в заявлених позовних вимогах відмовити. В подальшому надали заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 121-130). Відповідач [PERSON] уточненні позовні вимоги позивача ПАТ «Ощадбанк» також не визнав. В обґрунтування відмови письмово повідомляв, що про існування позовної заяви про стягнення з нього та [PERSON] заборгованості по кредитному договору йому стало відомо тільки в січні 2013 році. В обґрунтування вимог до нього банк посилався на те, що в забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 28.06.2008 року між ним та ПАТ «Ощадбанк» було укладено договір поруки №911. Посилаючись на те, що зазначений договір поруки він не укладав та не підписував, а згідно висновку почеркознавчої експертизи підпис від його імя виконано не ним, просив в задоволенні позову відносно нього відмовити. В подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON], адвокат Вадовський С.В. в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, але поважної причини своєї неявки суду не надав. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог чинного законодавства за адресою місця реєстрації (а.с.33;44;90, 148). До суду повертались поштові конверти з поміткою: «За даною адресою не проживає». Також у відповідності до ст. 76 ч. 3 ЦПК України [PERSON] повідомлявся про день та час слухання справи через виконавчий комітет Роздільнянської міської ради. Згідно до ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Вимогами ст. 77 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться…. зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Крім того, відповідно до положень ст. 76 ч. 3 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судові повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідному виконавчому органу місцевого самоврядування. Листом Роздільнянської міської ради за №311/02/02-22 від 16.04.2015 року (а.с. 143,147 )підтверджується факт отримання листа Роздільнянського райсуду про необхідність повідомлення [PERSON] про судове засідання, яке відбудеться 16.04.2015р. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для розгляду справи по суті, оскільки відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про день та час слухання справи, але про причини неявки суд не повідомив та будь-яких заяв не надавав. Також, суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані сторонами документи, заяви та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення та доводи учасників судового процесу, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти та пеню. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути борг позикодавцю в установлений строк. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом , так і від будь-яких з них окремо. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна або додаткова (субсидіарна) відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Відповідно до ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків. Передбачених законом або договором. Судом встановлено із матеріалів справи, що між ПАТ "Ощадбанк" та [PERSON], 26 червня 2008 року укладено кредитний договір № 911 на суму 16 000,00 грн., на умовах визначених кредитним договором, строком до 30 червня 2011 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору Банком були укладені договори поруки до кредитного договору № 911 від 26.06.2008 року: від імені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" та згідно постанови Кабінету міністрів від 06.04.2011 року №502 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261" 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ "Ощадбанк" відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Згідно п. п. 3.3.1, 3.3.3, 3.3.6, Кредитного договору № 911 від 26.06.2008 року Позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання. У разі порушення умов Договору та договору застави на вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з Договору. Отже судом встановлено, що позивач ПАТ "Ощадбанк" належним чином виконав свої зобов'язання по Кредитному договору та здійснив видачу кредиту готівкою [PERSON] в сумі 16 000,00 грн. Згідно п.п.1.1. Договорів поруки поручителі [PERSON], та [PERSON], зобов'язалися перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON], зобов'язання за кредитним договором № 911 від 26.06.2008 року. Не одержання прибутку Банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору з своєчасного повернення суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворилась заборгованість. Тим самим відповідачем [PERSON] суду не доведено, що порушення ним умов договору сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст. 617 ЦК України). З наданого до суду розрахунку загальної заборгованості за договором станом на 19.03.2015 року вбачається, що сума заборгованості складає - 54 054,31грн., з яких: · прострочений основний борг по кредиту - 14 288,50 грн.; · прострочені проценти за користування кредитом - 23 706,38 грн.; · пеня за прострочений основний борг по кредиту _ 3 562,75 грн.; · пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 5 508,93 грн.; · прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 1 737,62 грн.; · сума інфляційних втрат за прострочення сум по кредиту - 3 964,16 грн.; · 3% річних від простроченої заборгованості за основним боргом по кредиту - 1 285,97 грн. Таким чином, наявними письмовими доказами підтверджується сума заборгованості. Щодо заявленних позовних вимог про стягнення суми заборгованості за договорами поруки солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Так, згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.05.2014р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.10.2014р., встановлено, що договір поруки між ПАТ "Державний ощадбанк" та [PERSON] не укладався, оскільки згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 403/02 від 23.04.2014р. підпис від імені [PERSON] виконаний не ним, а іншою особою, а тому у сторін не виникло будь-яких прав та обов`язків стосовно один одного, а тому відсутні підстави для визнання договору поруки недійсним (а.с. 82-85). Крім того, згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2015р. визнано недійсним договір поруки від 28.06.2008р. № 911, укладений між ПАТ "Державний Ощажний банк України" та [PERSON] (а.с. 145-146) Оскільки вказаними судовоими рішеннями встановлено, що договір поруки між ПАТ "Державний Ощажний банк України" та [PERSON] визнаний недійсним, а договір поруки між ПАТ "Державний Ощажний банк України" та [PERSON] не укладався; підписи на вказаних договорах поруки від імені [PERSON] та [PERSON] виконані не ними, а іншими особами; тому суд вважає, що у сторін не виникло будь-яких прав та обов`язків стосовно один одного, а тому відсутні правові підстави для стягнення з вказаних осіб заборгованості по зазначеним договорам, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає Крім того, щодо позовних вимог про внесення змін до кредитного договору № 911 від 26.06.2008 року, щодо зміни в п.1.4., п.1.6.1.2., п.1.6.1.3., п.3.1.5, п.3.3.4. де слова «до моменту повного погашення», замінити на «з останнім терміном сплати всіх належних платежів по кредиту встановити дату подачі заяви про уточнення позовних вимог», суд виходить із того, що вказані вимоги позивача не грунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають, оскільки вказане повинно узгоджуватися та підписуватися сторонами, а не вирішуватися судом, крім того відповідно до п.п. 6.1,6.2 цього ж договору, договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін, які викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання, тому в цій частині в задоволенні позову також відмовити, як заявленому безпідставно. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню тільки в частині стягнення заборгованості по договору з [PERSON], в іншій частині позову належить відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 540,54 гривен також підлягають задоволенню. . На підставі ст. ст. 11,16, 526, 546, 553, 554, 572, 610, 625, 1048, 1054, ЦК України,

Outcome: partial