Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», за договором доручення та довіреністю від імені якого діє ТОВ «Про Консалтинг» в особі за довіреністю Мухи П.В., звернувся 04.02.2014 року в суд з цим позовом до відповідача, вказуючи, що 04.12.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11259718000. 26.02.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та Відповідачем, було укладено Додаткову угоду до Договору, згідно якої сторони домовилися, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватися як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11259718000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку банку, а саме № 11259718001. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 20000,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 04.12.2037 року або достроково зі сплатою 12,90 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа: 38.9 кв. м.; житлова площа: 30.4 кв. м., що підтверджується Договором іпотеки №б/н від 04.12.2007, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 04.12.2007 року за реєстровим № 5255, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним № 3150808, запис про реєстрацію внесено до Державного реєстру правочинів за р. № 2541649. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 31439,21 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 251293,61 грн., яка складається з: - 19449,46 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 155459,54 грн. - заборгованість за кредитом; - 11989,75 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 95834,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Законом України "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, існують всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього. Однак оскільки зареєстроване за Іпотекодавцем право власності на предмет іпотеки, яке не припинено, може стати підставою для відмови у реєстрації права власності за Іпотекодержателем, що вбачається із змісту ст. 19, п.6 ч.І ст. 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно". З метою захисту прав та інтересів Позивача, у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, існують всі підстави для припинення права власності Іпотекодавця ( в т.ч. право володіння, користування і розпорядження) на предмет іпотеки. Так, відповідно до ст.317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Крім того, для проведення реєстрації права власності до реєстраційної служби необхідно подати документи, які відсутні у Іпотекодержателя та перебувають у Іпотекодавця. Необхідний перелік документів передбачено "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 року №703 та ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Так, відповідно до п.26, п.27 вказаного Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності, а саме: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; свідоцтво про право власності, інші документи.. Відповідно до ст.15 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно " у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації. За умовами Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов'язувався не порушувати права Іпотекодержателя. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів Позивача, існують всі підстави для витребування від Іпотекодавця технічного паспорту та правовстановлюючого документу на предмет іпотеки (або їх дублікати). Також через неможливість реалізувати права Іпотекодавця за відсутності ключів від квартири, існують всі підстави для їх витребування у Відповідача та передачі Позивачу. Крім того, мешканці спірної квартири чинять перешкоду у доступі до предмету іпотеки, використовують квартиру для проживання, що є порушенням та обмеженням прав Іпотекодержателя. Відповідно до вимог законодавства Позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобов'язання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення мешканців (у зв'язку із зверненням стягнення) та вимогу про направлення Іпотекодержателю усієї наявної документації на предмет іпотеки разом з ключами. Однак вимоги Позивача не виконано, що є підставою для виселення мешканців та задоволення позову у повному обсязі з урахуванням наступного: Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення й, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор мас право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.ЗЗ ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.36 ЗУ "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст.37 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст.40 ЗУ "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Відповідно до ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, ... суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до п.43 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", (...) за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, суд ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Просив ухвалити рішення суду, яким в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 31439,21 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 251293,61 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 11259718001 від 26.02.2009, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа: 38.9 кв. м.; житлова площа: 30.4 кв. м. (на підставі Договору іпотеки №б/н від 04.12.2007) шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп.Б, м.Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа: 38.9кв. м.; житлова площа: 30.4 кв. м. Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; загальна площа: 38.9 кв. м.; житлова площа: 30.4 кв. м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою. Виселити з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. Витребувати від [PERSON] та передати ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка розташована за адресою:[ADDRESS]. Стягнути на користь ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул.Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2512,94 грн.. з відповідача [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явися. Надав клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізніший термін, оскільки Вирішуючи це клопотання суд виходить з наступного. Згідно ст..157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. Провадження у справі відкрито 12.02.2014 року. Суд за клопотанням представника позивача від 22.04.2014 року уже відкладав розгляд справи на 13.05.2014 року. Тому з урахуванням закінчення визначеного законом строку на розгляд цивільної справи, суд відмовляє позивачу у черговому відкладені розгляду цієї справи. Одночасно у звязку із наявністю у справі заяви представника позивача П.В.Мухи від 12.03.2014 року про розгляд справи у відсутність представника позивача та його згоди на заочний розгляд цієї справи, суд вважає за можливе розглянути спрву у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], у судове засідання не повторно з'явився. Його інтереси у суді за довіреністю має право представляти [PERSON], яка також у судове засідання повторно не з'явилась. Залучений до участі у справі у якості співвідповідача - [PERSON], [INFO], ІПН:, який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], у судове засідання повторно не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не представив. Заперечень до позову не надав. Залучена до участі у справі у якості співвідповідача - [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], (заявлене нею у суді фактичне місце проживання: [ADDRESS]), в судове засідання повторно не з'явилась. Причин неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надала. Заперечень до позову не представила. Представник Державної реєстраційної служби України за довіреністю Куделя Є.В. в судове засідання не з'явився. Надав письмове заперечення до позову від 04.03.2014 року. В якому просив відмовити у його задоволенні щодо Державної реєстраційної служби України за безпідставності таких вимог. У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні сторін справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Викладені позивачем обставини справи підтверджуються наданими ним наступними письмовими доказами справи: - копією договору про надання споживчого кредиту № 11259718000 від 04.12.2007 року укладеного між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] згідно якого позичальнику надавався кредит у сумі 20000 дол.США під 12,90% річних строком до 04.12.2037 року, з додатковими угодами №1,2 ,4(а.с.10-35,); - копією договору іпотеки від 04.12.2007 року укладеного між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] у забезпечення виконання ним кредиту №11259718000 від 04.12.2007 року із застереженням щодо можливості передання у власність іпотекодержателя жилого будинку, ринковою вартістю 130987,00 грн., який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку позасудового врегулювання спору (а.с.36-39); - довідкою ПАТ «Дельта Банк» від 19.03.2013 року про заборгованість позичальника [PERSON] по кредиту станом 19.03.2013 р. на загальну суму - 251293,61 грн. (а.с.43); - повідомленням [PERSON] зі сторони ПАТ «Дельта Банк» від 30.10.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою передачі його у власність та звільнення приміщення (а.с.51-52). - копією сторінок з договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року укладеного між ПАТ «УКРСИББАНК» і ПАТ «Дельта Банк» (а.с.57-60) і Актом прийому-передачі документації від 20.01.2012 р. за кредитним договором №11259718000 ПАТ «УКРСИББАНК» до ПАТ «Дельта Банк»(а.с.56); - інформаційною довідкою з Державного реєстру іпотеки від 25.02.2014 року про еєстрацію переходу прав вимоги по договору іпотеки до ПАТ «Дельта Банк» (а.с.116). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на відповідача [PERSON] належить покласти судові витрати у справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі - 2512,94 грн.

Outcome: approved