Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, згідно якого просив визнати за ним в порядку спакування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач як спадкоємець першої черги прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа. До складу спадщини входить цілий житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], який належав батьку.За життя батько право власності на будинок не оформив, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі і тому був змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслав до сулу заяву, в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнає і просить суд задовольнити позов. Всилухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим виконкомом Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 07 липня 2012 року .Після його смерті залишилось спадкове майно, що складалося з земельних ділянок,та житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок належав померлому, на підставі записів в погосподарській книзі №4, згідно яких він був зареєстрований Головою двору з 1961 року та до дня смерті . Дана обставина підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 589 від 20.09.2013 року . Крім того судом встановлено, що батько позивача на момент смерті був зареєстрований та проживав у вищевказаному будинку. Також належність житлового будинку [PERSON] підтверджується довідкою Комунальног о підприємства « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № 144 від 30.07.2012 року, в якій зазначено, що саме йому належить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті батька прийняв його син - [PERSON],шляхом проживання в даному будинку,доглядом за будинком та земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Кочерівським сільЗАГС Радомишльського району Житомирської області 25.07.1964 року, актовий запис №26, тобто спадкоємцем першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, згідно копії спадкової справи спадщину після смерті [PERSON] прийняв тільки його син [PERSON] Інший син померлого-[PERSON] та дочка- [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача в установлений законом порядку. Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом вищевказаного житлового будинку після смерті батька є позивач,який прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріуса. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень стсот.100,101 ЦК України (в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"зковою державною реєстрацією. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved