Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

В травні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Центру поштового зв`язку № 4 Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів". Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.11.2019 року Восьмим апеляційним адміністративним судом рекомендованим листом № 7900727995699 на адресу позивача скеровано постанову суду, про що телефоном повідомлено секретарем цього суду. 21.11.2019 року на адресу позивача рекомендованим листом № 4500810928287 з Ковельського міськрайонного суду Волинської області направлено рішення суду. Лист № 4500810928287 прийнятий Ковельським ЦПЗ № 4 о 10 год. 25 хв. 21.11.2019 року та відразу надійшов у доставку. Однак ні в той день, ні в наступний день, зазначений лист позивачу доставлений не був. Те ж стосується і рекомендованого листа № 7900727995699, який надійшов у доставку Ковельського ЦПЗ № 4 21.11.2019 року о 07 год. 54 хв. Листоноша не здійснювала спроби вручення позивачу цього рекомендованого листа ні 21.11.2019 року, ні у наступні дні до 23.11.2019 року. Після звернення до заступника начальника ЦПЗ № 4 26.11.2019 року, листоноша о 17 год. 30 хв. доставила позивачу надісланий йому рекомендований лист № 4500810928287 і вручила його, що, на думку позивача, свідчить про те, що при виконанні листоношею своїх обов`язків, будь-яких перешкод не існувало. Щодо вручення рекомендованого листа № 7900727995699 листоноша відповіла, що про нього не знає, тому і не доставила цей лист разом з рекомендованим листом № 4500810928287. В наступні робочі дні рекомендований лист № 7900727995699 позивачу доставлений не був, а тому 28.11.2019 року позивач особисто звернувся до оператора відділення центру поштового зв`язку № 4 з вимогою про видачу надісланого йому вказаного листа. Однак, конверт вказаного листа, який принесла оператор центру поштового зв`язку, виявився повністю відкритим з доступом до рекомендованого листа з порушенням таємниці листування. В зв`язку з цим, керівництвом центру поштового зв`язку № 4 складено відповідний акт № 5 від 28.11.2019 року. В той же день позивач звернувся до директора Волинської дирекції АТ "Укрпошта" зі скаргою на неналежне надання послуг позивачу, як споживачу, центром поштового зв`язку № 4 Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта". Однак будь-якої відповіді позивачу на його скаргу не надано. Позивач вказує, що оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно з законом. Оскільки працівниками поштового зв`язку допущено порушення вимог закону та прав позивача, як споживача, останній просив суд визнати дії відповідача порушенням його прав, як споживача, та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень. На обґрунтування розміру заподіяної немайнової (моральної) шкоди, позивач покликався на норми чинного законодавства, прецедентну практику Європейського суду з прав людини та розмір заробітної плати генерального директора "Укрпошти" у 2020 році, яка становить, за інформацією в засобах масової інформації, 1 886 808,30 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, в особі Волинської дирекції АТ "Укрпошта", скориставшись своїм правом на подання відзиву, 01.07.2020 року подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в позові. У відзиві, зокрема, зазначено про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки доставка рекомендованих листів позивачу здійснювалась у повній відповідності до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", п. 5.6 Регламенту внутрішньої письмової кореспонденції, затвердженої Наказом ПАТ "Укрпошта" від 30.11.2017 року № 1660, п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 5 березня 2009року № 270. Щодо пошкоджень конверта, в якому адресувалась кореспонденція позивачу, то ніякого доступу до вкладення не було, лише зі зворотного боку клапан конверта був приблизно на 4-5 см. відклеєний. В зв`язку з цим, на вимогу клієнта був складений акт № 5 ф51, оригінал якого вручений позивачу. Часткове пошкодження цілісності конверта, з пояснень начальника ЦПЗ 4 Ковель Філіпчук Л.В. , могло відбутися при транспортуванні, чи у зв`язку із застосуванням неякісного клею на конвертах, або ж через перепад температурних режимів. Однак втручання сторонніх осіб не можливе. Крім цього, в порушення вимог ЦК України, ЦПК України, інших нормативних документів, позивачем не надано жодних доказів щодо порушення його прав відповідачем при отриманні рекомендованого листа № 7900727995699, відправником якого був адміністративний суд м. Львів. В зв`язку з наведеними обставинами, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповіді на вказаний відзив позивач не подавав. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2020 року неналежного відповідача - Центр поштового зв`язку № 4 Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" замінено на належного відповідача - Волинську дирекцію Акціонерного товариства "Укрпошта". В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково вказував, що неправомірними діями відповідача, які полягають в порушенні ЗУ "Про захист прав споживачів" та інших нормативно-правових актів, міжнародного права, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він був змушений терпіти безпорадність, приниження, нервові потрясіння, оскільки пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення, чим був позбавлений судового захисту, відривався від звичних занять. Розмір заподіяної моральної шкоди обґрунтовував рішеннями Європейського суду з прав людини, оскільки було порушено міжнародне поштове право. Просив задовольнити позов повністю. Представник відповідача Кушнір М.І. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала повністю з підстав, викладених у відзиві на позов. Вказувала на те, що позивачем не надано доказів порушення прав останнього саме діями працівників відповідача, а заподіяння моральної шкоди та її розміру не доведено. Просила відмовити в задоволенні даного позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення даного позову. Так, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що на поштову адресу позивача було скеровано два рекомендовані листи за № 7900727995699 та № 4500810928287. Зазначена обставина визнається сторонами, підтверджується наявними в справі доказами, а тому, в силу вимог ст. 82 ЦПК України, не підлягає додатковому доказуванню. Відповідно до преамбули Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Зважаючи на вказані правові норми, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем у сфері надання послуг поштового зв`язку, регулюються, поміж іншого, і зазначеним Законом. В той же час, відповідно до п. 5.6 Регламенту внутрішньої письмової кореспонденції, затвердженої Наказом ПАТ "Укрпошта" від 30.11.2017 року № 1660, працівник об`єкту поштового зв`язку формує та друкує окремі аркуші книги ф.8 за доставними дільницями та передає листоноші під розпис для достатки разом з відправленнями. Окремі аркуші ф.8 формуються за кожною доставною дільницею. Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів, від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї, до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про поштовий зв`язок", доставка простих листів, поштових карток, бандеролей, періодичних друкованих видань та повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень здійснюється до абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) адресатів. Придбання, установка і утримання в належному стані абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) здійснюється власниками житлових та адміністративних будинків. Невиконання вимог щодо розміщення абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) звільняє оператора від відповідальності за доставку адресату поштових відправлень. У цьому разі оператор зобов`язаний повідомити користувачів про свою відмову від доставки поштових відправлень. На виконання зазначеного Закону та нормативно-правових актів, відповідальною особою відповідача (листоношею) у встановленому порядку здійснювалась доставка зазначених вище рекомендованих листів позивачу. Дана обставина підтверджується показаннями свідка [PERSON] , яка працює листоношею ЦПЗ № 4 та яка, будучи допитаною в судовому засіданні, підтвердила факт доставки вказаних листів. Однак, оскільки за адресою доставки (поштова адреса позивача) нікого не було вдома, поштова скринька була відсутня, вона залишила форму № 22 про надходження рекомендованих листів у хвіртці будинку за вказаною адресою, виконавши тим самим Правила надання послуг поштового зв`язку. Цей же факт підтверджується відповідними формами № 8 від 21.11.2019 року та 22.11.2019 року /а.с. 26, 27/. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є дружиною позивача, ствердила, що в період з 21.11.2019 року по 23.11.2019 року вона з чоловіком постійно перебувала за місцем проживання, листоноша до них не приходила, будь-яких повідомлень про надходження рекомендованих листів не знаходили. Суд не приймає до уваги показань вказаного свідка, оскільки вона є дружиною позивача, а відтак - заінтересованою особою. Її показання не можуть сприйматись об`єктивно та спростовуються зазначеними вище доказами. Доводи позивача про те, що він користується поштовою шафою, яка встановлена на його вулиці, і саме в цю шафу мало б бути поміщено форму № 22 про надходження рекомендованого листа, суд визнає безпідставними з наступних підстав. На підтвердження зазначеної обставини позивачем надано суду фотознімок поштової шафи. В той же час, зазначений фотознімок не може слугувати належним та допустимим доказом цієї обставини, оскільки наявність такої поштової шафи заперечується відповідачем, а сам фотознімок не містить будь-яких відомостей про місце знаходження цієї шафи. Крім цього, технічний стан вказаної шафи викликає об`єктивні сумніви у користуванні нею як працівниками "Укрпошти", так і абонентами. Свідок [PERSON] вказувала, що поштова кореспонденція в такі шафи не вкладається, а окремої поштової скриньки біля двору позивача немає. Відсутність такої окремої поштової скриньки визнав і сам позивач. За таких обставин суд не вбачає будь-яких порушень прав позивача, як споживача, в частині доставки адресованих йому листів, оскільки листоноша в даному випадку діяла у відповідності до вимог нормативно-правових актів, які регламентують її діяльність. Крім цього, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач 28.11.2020 року особисто звернувся до оператора ЦПЗ № 4 для отримання рекомендованого листа № 7900727995699, адресованого йому з Восьмого апеляційного адміністративного суду. При отриманні вказаного листа позивач виявив порушення цілісності поштового конверта, в зв`язку з чим було складено відповідний акт форми № 51. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала оператором ЦПЗ № 4 м. Ковель. Позивач звернувся до неї щодо видачі рекомендованого листа, надісланого на його адресу. При видачі конверта будь-яких його пошкоджень не бачила. Після зауваження позивача про те, що конверт пошкоджений, було складено відповідний акт, який вона підписувала разом з іншими працівниками. Стверджувала, що конверт був привідкритий близько двох сантиметрів на місці клапана, який закриває конверт, повного доступу до вкладення не було. В той же час, як вбачається з копії акту № 5 від 28.11.2019 року, складеного ЦВПЗ Ковель-8 щодо відправлення № 7900727995699, даним актом зафіксовано пошкодження оболонки реєстрованого відправлення, а в детальному описі причини складення цього акту зазначено про те, що рекомендований лист № 7900727995699 одержано у відкритому вигляді. Зазначений акт підписано працівниками поштового відділення, в тому числі й [PERSON] . Показання свідка [PERSON] в сукупності з відомостями, які містяться в зазначеному вище акті, дають суду підстави для висновку про те, що доступ (повний або ж незначний) до кореспонденції, адресованої позивачу, мав місце, а відтак - мало місце порушення таємниці листування і, як наслідок, порушення прав позивача, як споживача послуг. Очевидно, що таке порушення таємниці листування заподіяло позивачу певну моральну шкоду, яка пов`язана з його переживаннями з цього приводу, порушенням усталеного способу життя, відволіканням від звичного способу життя, докладанням додаткових зусиль для відновлення своїх прав, як споживача послуг поштового зв`язку. Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом. До юридичних фактів, які має довести позивач у цій справі, належить доведення спричинення моральної шкоди та її розміру. Доведення цих обставин з боку позивача можливе на підставі доказів, передбачених у статті 76 ЦПК України. До таких доказів належить і висновок експерта. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, на обґрунтування як спричинення значної моральної шкоди, так і її розміру, не надав будь-яких належних та допустимих доказів. Його доводи про заподіяння йому значних моральних страждань, переживань, жодним доказом не підтверджені та є лише його усними твердженнями. Розмір такої моральної шкоди не може ґрунтуватись лише на розмірі заробітної плати генерального директора АТ "Укрпошта". Зважаючи на те, що судом все ж таки встановлено факт порушення прав позивача, як споживача послуг, а відтак - заподіяння йому певної моральної шкоди, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для позивача у розмірі 200 грн., тобто в меншій сумі, яку просив стягнути позивач. З огляду на встановлені судом обставини справи, така грошова компенсація буде справедливою та достатньою для відновлення порушених прав позивача. Крім цього, оскільки відповідно до закону позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial