Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

УПФ України в м. Луцьку звернулось до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії. Вказує, що відповідач перебувала на обліку в УПФ України в м. Луцьку як одержувач пенсії за віком з 09.09.2004 року, як працюючий пенсіонер, з 01.11.2010 року - як непрацюючий пенсіонер. В ході опрацювання списів працюючих пенсіонерів виявлено, що відповідач зареєстрована підприємцем з 05.10.1995 року, про що не повідомила Управління Пенсійного фонду України. В результаті перерахунку пенсії з 01.11.2010 року відповідачу як працюючому пенсіонеру (підприємець) виникла переплата пенсії за період з 01.10.2011 року по 30.04.2014 року в сумі 3144,62 грн. Відповідач не погоджується із виниклою переплатою та порядком її утримання, а з 04.07.2014 року виплату пенсії припинено. Вважаються, що виплата коштів в сумі 3144,62 грн. виникла внаслідок зловживань з боку відповідача, а тому просить стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку наміру виплачені суми пенсії в розмірі 3144,62 грн. Представник позивача Господарук І.О. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечила, вказала що не займалася підприємницькою діяльністю, будь-яких претензій щодо надмірно нарахованих коштів їй не надходило. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що із 09.09.2004 року відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області як одержував пенсії за віком як працюючий пенсіонер, а з 01.11.2010 року - як непрацюючий пенсіонер, що підтверджується копіями заяв на призначення пенсії (а.с. 5, 9). Із пояснень представника позивача вбачається, що в ході опрацювання списків працюючих пенсіонерів виявлено, що згідно довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач [PERSON] зареєстрована підприємцем з 05.10.1995 року, про що не повідомила позивача (а.с.10). Згідно із ч. 3 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності. Пунктом 28 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій" відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції за №1566/11846 від 27 грудня 2005 року, що за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа підприємець. Як вбачається із пояснень позивача, в результаті перерахунку пенсії з 01.11.2010 року відповідачу як працюючому пенсіонеру (підприємцю), виникла переплата пенсії відповідно до ч. 3 ст. 42 вищевказаного Закону, за період з 01.10.2011 року по 30.04.2014 року в сумі 3144,62 грн. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку від 24.04.2014 року з 01.05.2014 року проводилося утримання надміру виплачених коштів по 20 % розміру пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості, яка виникла з вини пенсіонера, про що її було повідомлено листом № 4165/02-31 від 14.05.2014 року (а.с.11). Окрім того, рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку від 04.07.2014 року утримання переплати пенсії було припинено, а утримані кошти за період з 01.05.2014 року по 31.07.2014 року в сумі 629,40 грн. були повернуті відповідачу у липні 2014 року (а.с.12). Як вбачається з довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON] зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 05.10.1995 року (а.с.10). Письмовою заявою від 04.10.2010 року [PERSON] повідомила УПФУ в м. Луцьку, що підприємницькою діяльністю не займається та зобов'язалась при влаштуванні на роботу повідомити про це управління (а.с.7). Відповідно до довідки № 1389 від 29.05.2014 року, [PERSON] в період з 05.10.1995 року по 31.12.2013 року перебувала на загальній системі оподаткування, доходів від підприємницької діяльності не отримувала. Із повідомлення державного реєстратора від 10.07.2014 року вбачається, що підприємницька діяльність відповідача була припинення 10.07.2014 року. Відповідно до ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Як вбачається з матеріалів справи (а. с. 7, 9), [PERSON] належним чином за встановленою позивачем формою повідомляла УПФУ в м. Луцьку про те, що вона не працює та не займається підприємницькою діяльністю. Позивач не вимагав від відповідачки іншої інформації, зокрема довідки з податкової інспекції щодо її реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності. Сама ж відповідачка в силу юридичної необізнаності не знала і не могла знати про необхідність подання цього документу. Названий орган пенсійного фонду при призначенні [PERSON] надбавки до пенсії обмежився наданою відповідачкою інформацію, яка містила достовірну інформацію про те, що вона не працює і не займається підприємницькою діяльністю. Тому не можна вважати, що згадане підвищення до пенсії виплачені відповідачці внаслідок її зловживань або подання нею недостовірних даних, що виключає стягнення цих сум в судовому порядку на підставі ч. 1. ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Аналізуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що за весь період з якого відповідач [PERSON] була призначена пенсія, остання підприємницькою діяльністю не займалась та не отримувала доходів, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для стягнення надміру виплачених сум пенсії. В силу вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не доведено обставин на які він посилається, а тому у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed