Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

22.11.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 1999 року по 2014 рік. Шлюб розірвано на підставі рішення Міжгірського районного суду від 16.12.2014 року. Від цього шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час дочка є повнолітньою та навчається в Ужгородському гуманітарному коледжі Карпатського університету на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка щороку сплачує за навчання дитини 16000 грн.. Відповідач коштів на утримання дитини у зв'язку з її навчанням не надає та не покриває частково додаткові витрати, а саме оплату за навчання. За цих підстав позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку та стягувати з відповідача додаткові витрати на оплату навчання дитини в розмірі 8000 грн.. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просить такий задовольнити. Додатково пояснила, що вона є інвалідом ІІІ-ї групи, отримує пенсію в розмірі 1350 грн. Дочка також є інвалідом ІІІ-ї групи та отримує пенсію в розмірі 1400 грн., однак цих коштів для навчання не вистачає. Відповідач позов визнав частково, а саме позовні вимоги в частині стягнення аліментів. В іншій частині позов заперечив та пояснив наступне. Після розірвання шлюбу між ним та дружиною була домовленість, що він не буде пред'являти до [PERSON] вимоги про поділ спільного подружнього майна - автомобілі. Натомість така зобов'язалася за кошти отримані від реалізованих автомобілів проводити оплату за навчання їх дитини. Тому у задоволенні позову [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину - плати за навчання в Ужгородському гуманітарно-економічному коледжі Карпатського університету в розмірі 8000 грн. Просить відмовити, взявши до уваги, що він є інвалідом ІІ-ї групи, розмір його пенсій складає 1700 грн., окрім пенсії додаткових доходів немає. Натомість, дочка має самостійний дохід у виді пенсії, як інвалід ІІІ-ї групи. Оцінивши позиції сторін, їх доводи, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. \~\~\~\~\~\~\~\~ Обставини, зазначені позивачкою в позовній заяві щодо укладення і розірвання шлюбу, народження дочки і її денного платного навчання, розміру плати за навчання не оспорюються відповідачем і підтверджені актами цивільного стану, довідкою з Ужгородського гуманітарно-економічного коледжу Карпатського університету № 269/17 від 12.09.2017 р., квитанцією про оплату за навчання. Дитина сторін [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою, що підтверджено відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позов [PERSON] у частині стягнення аліментних щомісячних періодичних платежів на утримання дитини, яка продовжує навчання підлягає до задовольнення з таких підстав. Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, -\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 200 СК України передбачено, що\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання визнав, а тому відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, в цій частині позовна вимога [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Позов в частині стягнення додаткових витрат на оплату навчання дитини підлягає до часткового задовольнення з таких підстав. Статтею 185 СК України, передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, а саме, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть покриватися після їх фактичного понесення разово. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 1388 від 12.09.2017 року [PERSON] (дочка сторін) внесла плату за навчання в ПВНЗ "Карпатському університет і ім.А.Волошина" в сумі 16000 грн.. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 8000 грн., як 1/2 частку від розміру понесених додаткових витрат у зв'язку з навчанням дитини. З врахуванням вищенаведеного та на підставі ст.185 СК України відповідач зобов'язаний брати участь у цих додаткових витратах на дитину. Натомість, розмір таких витрат суд визначає в сумі 5000 грн., оскільки дочка сторін [PERSON] є повнолітньою та має самостійний дохід у виді пенсії в розмірі 1400 грн., а тому має можливість також частково сплачувати плату за навчання. З огляду на те, що дочка сторін завершує навчання у 2018 році, оплата за навчання проведена самостійно [PERSON] одноразово, тому і розмір цих витрат підлягає до стягнення з відповідача одноразово у користь позивачки, як утриманця дитини. При визначенні розміру витрат, а саме їх зменшення, які підлягають до стягнення з відповідача, суд враховує також майновий стан відповідача, що такий є непрацюючим, інвалідом ІІ-ї групи, отримує пенсію в сумі 1700 грн. Заперечення відповідача щодо відступлення ним від майнових вимог до позивачки про поділ майна подружжя у користь дитини, а саме на навчання дитини сторін, суд до уваги не бере, оскільки таке не підтверджено жодним доказом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не оплачувала судовий збір, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Відповідач є інвалідом ІІ-ї групи та звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п.9 ЗУ "Про судовий збір". За цих підстав судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 1280 грн. ( 640+640) слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial