Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася із позовом про визнання торгів такими, що не укладені, визнання недійсним свідоцтва про право власності. В подальшому свої вимоги змінила, в обґрунтування позову зазначила, що 25.09.2012 року філією 21 Приватного підприємства "Нива - В.Ш" були проведені прилюдні торги з реалізації належних їй на праві власності 20/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог закону в момент його укладання. Первісною оцінкою вартість об'єкту продажу була визначена 70000 грн., у зв'язку з тим, що торги двічі не відбулися, була проведена двічі переоцінка і стартова ціна лоту склала відповідно 49000 грн. (16.07.2012) та 35000 грн. (13.08.2012), про що їй не було повідомлено. Також її не було повідомлено про день і час проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації лоту. Крім того, державним виконавцем не було вирішено питання про об'єднання виконавчого провадження про стягнення з неї грошових коштів на користь її сина [PERSON] з виконавчим провадженням, де стягувачем є [PERSON], оскільки в обох виконавчих провадженнях вона є боржником, чим були порушені права її сина, як стягувача. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала також тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності їй та [PERSON], проте державний виконавець не звертався до суду із поданням про визначення частки боржника до суду. При примусовій реалізації належної їй частки не було враховано наявність самочинних будівель, які не повинні включатися до оцінки. У зв'язку з чисельними порушеннями законодавства при проведенні публічних торгів, просила суд визнати прилюдні торги, проведені Філією 21 приватного підприємства "Нива - В.Ш." 25 вересня 2012 року в частині реалізації арештованого майна - 20/100 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] - недійсним; визнати недійсним свідоцтво про право власності на вищезазначені 20/100 частин будинку з надвірними будівлями, виданим на ім'я [PERSON], стягнути солідарно понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити. [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому уточнив і в обґрунтування якого зазначив, що до 24 грудня 2012 року він набув право власності на 20/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. 18 жовтня 2012 року за реєстровим № 2961 та зареєстрованого 24 грудня 2012 року у КП " Харківське міське бюро технічної інвентаризації " згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП "ХМ БТІ" 24.12.2012 року за № 36935265, реєстраційний № 1098049. Проте він не має можливості користуватися та розпоряджатися власним майном, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати на спірній житловій площі, не дають йому увійти у своє житло. Неодноразові прохання не дали позитивних результатів, тому він вимушений у судовому порядку захищати своє право власника і просив суд, усунути перешкоди у здійсненні ним права власності, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право володіти та користуватися 20/100 частин будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], усунути перешкоди у користуванні вищезазначеним майном шляхом виселення відповідачів із зазначеного будинку, а саме з приміщень: 2-3 площею 14,7 кв.м, 2-2 - площею 5,8 кв.м., IV - площею 5,5 кв.м без надання іншого житла та зобов'язати Червонозаводський РВ в м. Харкові Головного управління державної імміграційної служби України в Харківській області зняти відповідачів з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] заперечувала проти задоволення зустрічного позову, зазначила, що вона на даний час не має коштів сплатити борг за виконавчим листом, але має намір в майбутньому погасити борг за виконавчим листом, просила врахувати, що з сином не мають іншого житла. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог, оскільки вважали, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна - 20/100 частин будинку з надвірними будівлями відповідали вимогам чинного законодавства, є законними, [PERSON] була повідомлена про проведення торгів належним чином, про що свідчить її присутність на торгах. Вважала, що підстави для визнання торгів та свідоцтва про право власності недійсними - відсутні. Зустрічний позов просила задовольнити. Представник Приватного підприємства "Нива - В.Ш." та Філії 21 Приватного підприємства "Нива - В.Ш.", які повідомлялися судом про день і час слухання справи, у судове засідання повторно не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. В матеріалах цивільної справи містяться їх письмові пояснення, в яких вони просили відмовити у позові [PERSON] та задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання повторно не з'явився з невідомих для суду причин, про день і час слухання справи повідомлений, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Представник відповідача Червонозаводського РВ в м. Харкові Головного управління державної імміграційної служби України в Харківській області, будучи повідомленим про день і час слухання справи, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Треті особи - Харківська міська Рада [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з'явились, про день та час слухання справи були повідомлялися. В матеріалах справи міститься заява [PERSON], в якій він зазначає про те, що позов [PERSON] підтримує і просить суд розглядати справу у його відсутності (а.с. 82 т.2). З метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд завершив судовий розгляд за відсутності зазначених відповідачів та третіх осіб, з врахуванням повторної неявки та вжитих судом заходів щодо їх належного повідомлення. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 07.04.2008 року Апеляційним судом Харківської області у справі № 2-494/2008 ухвалено рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 9 474, 00 гривень та судові витрати, що склало загальну суму 9 828, 03 гривень. 05.10.2010 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова стягнуто з [PERSON] та користь [PERSON] 39 625 грн. На підставі вказаних судових рішень були видані виконавчі листи і у Червонозаводському ВДВС ХМУЮ відкриті виконавчі провадження, які постановою старшого державного виконавця від 21.02.2011 року об'єднані у зведене виконавче провадження. 17.06.2011 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна від 17.06.2011 року, згідно якого описано 20/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та накладено арешт на вищевказане майно. Зазначена обставина сторонами не оспорювалася. Судом безспірно встановлено, що вказані 20/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі договору дарування частини будинку, укладеного 17.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Костенко С.А., зазначені в плані літерою "А-1" і складаються із двох кімнат 14,7 кв.м. та 5,8 кв.м., сіней - 5,5 кв.м. (загальна площа 26 кв.м), а також до яких входить ганок, колодязь, убиральня, сарай та частина огорожі (а.с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення вимог ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця, мотивуючи тим, що з таким поданням державний виконавець не звертався. Відповідно до вказаного договору дарування, [PERSON] прийняла в дар 20/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS]. У договорі дарування зазначено, що в користуванні дарителя, відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.03.1988 року, справа № 2/5-415 про виділ частки житлового будинку, зареєстрованого в ХМБТІ 19.04.1988 року знаходяться 20/100 частин житлового будинку, зазначеного в плані літ. А-1, що складається з таких приміщень: 3-3 - кімната, житловою площею 14,7 кв.м., 3-2 - кухня площею 5,8 кв.м., сіні ІУ - площею 5,5 кв.м., ганок літ. «а-1» та надвірні споруди: колодязь № 3, убиральня літ. «К», сарай літ. «Ж», частина огорожі № 1 (а.с. 17). Та обставина, що 20/100 частин, належних [PERSON] складається з вказаних приміщень у житловому будинку і надвірних будівель, підтверджується даними рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.03.1988 року, справа № 2/5-415 (а.с. 62). Таким чином, частка боржника у виконавчому провадженні [PERSON] на момент складання акту опису та арешту і подальшої її примусовій реалізації була визначена і не потребувала звернення державного виконавця до суду з поданням про визначення частки боржника у спільній власності. Відповідно до наданих суду доказів, саме технічних паспортів, складених станом на 1988 рік та на 2007 рік, в них відсутні дані про самовільні реконструкції саме спірних приміщень, які припадають на 20/100 частин. (а.с. 15-16, 68-69). Та обставина, що [PERSON] самовільно зайняла приміщення 2-1,2-6, 2-4, 2-5, які припадають на 19/100 частин будинку і на даний час, як зазначає позивач ні за ким не зареєстровані, висновків суду про відсутність підстав для звернення державного виконавця з поданням про визначення частки боржника не спростовують. 14.03.2012 року заступником начальника Червонозаводського ВДВС ХМУЮ Карповим О.В. для реалізації арештованого майна позивача та необхідності встановлення його вартості винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання - ТОВ "Юридична компанія центр правових досліджень" з метою визначення початкової вартості саме 20/100 частин, належних на той час [PERSON] (а.с.22 том 1 ), яким 22.03.2012 року визначена стартова (початкова) ціна нерухомого майна 70000 грн., про що листом від 03.04.2012 року за вихідним №№ 9563, 9564 повідомлено [PERSON], 07.06.2012 року Червонозаводським ВДВС ХМУЮ укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 122-123 том 1, а.с. 130,131 том 2 ). У судовому засіданні доказів того, що у визначеному законодавством порядку боржником [PERSON] оскаржувалися вказані дії державного виконавця і визнанні у встановленому порядку неправомірними - суду не надано. Згідно ч. 1 статті 62 Закону України Про виконавче провадження реалізація належних боржникові будинку, квартири та іншого нерухомого майна провадиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року в справі № 6-174цс12 зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення). Відповідно до п. 1.2 вказаного Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. (Пункт 1.2 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції N 36/5 від 13.04.2005). Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача, та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Відповідно до п. 3.5. Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Пунктами 4.6, 4.7 Тимчасового положення повторні прилюдні торги проводяться не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів. Порядок підготовки і проведення прилюдних торгів, визначений цим Положенням, є обов'язковим у разі проведення повторних торгів. Згідно ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника здійснюється в розмірі й обсязі, необхідному для виконання за виконавчими документами, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією й проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», Сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь громадянина у виконавчому провадженні не позбавляє його права мати представника, за винятком випадку, коли боржник зобов'язаний згідно з рішенням вчинити певні дії особисто. Так, на виконання норм чинного законодавства, договору № 2112103, укладеного 07.06.2012 року з Червонозаводським ВДВС ХМУЮ, п. 3.13 Генерального договору № 2, укладеного 14.01.2011 року з Міністерством юстиції України, Філією 21 Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» було розміщено інформаційне повідомлення № 435278 на спеціальному веб-сайті «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна» 11.06.2012 року, в якому було повідомлено про день, час та місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації, умови участі в прилюдних торгах та інше. Такі повідомлення розміщалися на зазначеному сайті ще 19.07.2013 року та 06.09.2013 року. (а.с.125, 133, 141 том 1). Крім того, філією направлено відповідні листи з зазначенням стартової ціни лоту, датою та часом проведення торгів на адресу Червонозаводського ВДВС, [PERSON] та [PERSON] 12.06.2012 року, 19.07.2012 року, 07.09.2012 року, які зареєстровані у журналі вихідної кореспонденції (а.с. 124, 126-127, 132, 134-135, 140. 142-143 том 1) У зв'язку з тим, що призначені на 27.06.2012 року та на 13.08.2012 року торги не відбулися, Філією 21 Приватного підприємства "Нива - В.Ш." 27.06.2012 року, 13.08.2012 року направлено повідомлення на адресу Червонозаводського ВДВС, [PERSON] та [PERSON].(а.с. 23, 128, 132-133, 136, 138-139 том 1). Державним виконавцем, у зв'язку з тим, що торги 27.06.2012 року та 13.08.2012 року не відбулися, відповідно до вимог ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» було проведено переоцінку 20/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS]: 16.07.2012 року на 30% від початкової вартості (стартова ціна лоту на повторному аукціону склала 49000 грн.) та 22.08.2012 року на 50% від початкової вартості (стартова ціна лоту на повторному аукціону склала 35 000 грн.), про що державним виконавцем повідомлено сторони виконавчого провадження (а.с. 23 том 1, а.с. 138 - 144 том 3). В матеріалах справи містяться копії виписок з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції ПП "Нива - В.Ш." за 2012 рік, що підтверджує той факт, що повідомлення про день та час проведення прилюдних торгів дійсно надсилались позивачу. (а.с. 126-127, 130-131,134-135138-139, 141-142). 25 вересня 2012 року відбулись прилюдні торги, за результатами яких 28 вересня 2012 року старшим державним виконавцем Червонозаводського ВДВС ХМУЮ Нерівним А.О. винесено акт про реалізацію майна, відповідно до якого 20/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] придбано відповідачем [PERSON] (а.с. 28 том 1, а.с. 145 том 3), Відповідно до протоколу присутності на прилюдних торгах позивач [PERSON] була присутня на прилюдних торгах 25.09.2012 року, але від підпису відмовилась. (а.с. 153 том 1). Факт присутності на прилюдних торгах, що відбулися 25.09.2015 року, підтвердив у судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON], який був учасником торгів і зазначив, що [PERSON] прибула ще до початку їх проведення, зверталася до нього з приводу низької оцінки майна та порушення прав її сина, була обізнана про проведення торгів саме в цей день, підтвердив, що акт про присутність [PERSON] на прилюдних торгах було складено в його присутності та ним підписано. У судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що прибула 25.09.2012 року на прилюдні торги випадково, з метою захисту прав свого сина, який є стягувачем у іншому виконавчому провадженні про стягнення з неї моральної шкоди. 18.10.2012 року приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А. було посвідчено свідоцтво про право власності [PERSON] на 20/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і отримано витяг про державну реєстрацію прав (а.с. 75,76). Суд вважає, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався, як на обґрунтування своїх вимог, а процедура проведення торгів з реалізації арештованого майна відповідає вимогам закону. Всі повідомлення направлялися позивачу [PERSON] за місцем її фактичного проживання та реєстрації: [ADDRESS]. В ході розгляду справи позивач [PERSON] давала суперечливі показання щодо її належного повідомлення про проведену оцінку належної їй частки та дату проведення торгів, зазначаючи про відсутність і неї інформації про оцінку, переоцінки майна, дати призначення торгів, в подальшому, в уточненій позовні заяві (а.с. 9-13 том 3), зазначила, що їй не було відомо лише про останню переоцінку майна і дату призначення прилюдних торгів. Суд, на підставі наведених вище доказів, вважає, що [PERSON] належним чином була повідомлена про оцінку (переоцінку) майна та дати проведення прилюдних торгів. Також не може слугувати підставою для визнання торгів недійсними те, що державним виконавцем не було об'єднано в одне виконавче провадження вимоги за виконавчим листом про стягнення з неї, [PERSON] на користь її сирна моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що процедура проведення повторних прилюдних торгів у цілому була дотримана. Що стосується обґрунтування позову щодо дій державного виконавця, в тому числі і в частині проведення оцінки майна, то такі дії державного виконавця підлягають оскарженню в порядку передбаченому ч. 6 ст. 25, ч. 4 ст 58 цього Закону. Доказів оскарження дій державного виконавця позивач суду не надала. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними. Таким чином, суд приходить до висновку , що прилюдні торги з реалізації арештованого майна проведені відповідно до Тимчасового положення і діючого законодавства. Тому підстави для визнання прилюдних торгів, що відбулися 25.09.2012 року, недійсними - відсутні, а позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до частин 4, 5 статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 20/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS].(а.с. 75,76 том 1). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити це право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання цьому порушенню. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом безспірно встановлено, що [PERSON], як власник 20/100 частин позбавлений права користування та розпорядження своїм майном, оскільки належні йому приміщення займає відповідач [PERSON] та її син [PERSON] і у добровільному порядку звільнити вказані приміщення відмовляються. Тому порушене право позивача за зустрічним позовом [PERSON] підлягає захисту, а його позовні вимоги в частині усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право володіти та користуватися житловим приміщенням, а саме 20/100 частинами житлового будинку [ADDRESS] і їх виселення з приміщень 2-3, площею 14,7 кв.м., 2-2, площею 5,8 кв.м., IV, площею 5,5 кв.м. Визначаючи приміщення, з яких підлягають виселенню відповідачі за зустрічним позовом, суд виходить з наступного. Дані стосовно 20/100 частин і приміщень, які виділені на вказану частку і які належали попередньому власнику [PERSON] в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], до переходу права власності до [PERSON] повністю співпадають з даними, що встановлюють право власності [PERSON] на цю нерухомість та містяться в договорі дарування частини житлового будинку № 4832 від 17.05.2003 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] 20/100 частин, що належали їй у зазначеному будинку по [ADDRESS].(а.с. 67). [PERSON] 05.10.1988 року придбала 20/100 частини будинку по [ADDRESS] у [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованому в ХМ "БТІ" 18.09.1988 року під реєстровим № 281187. (а.с. 65-66). Що стосується підстав виникнення права власності на 20/100 частин будинку по [ADDRESS], то воно виникло у [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності та рішення народного суду Червонозаводського району м. Харкова, яким їй виділено 20/100 частин житлового будинку літ. А-1. Тому [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню саме з вказаних вище приміщень. У задоволенні позову в чистині покладення обов'язку зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON], суд вважає правильним у задоволенні позову відмовити, оскільки визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право володіти та користуватися житловим приміщенням, а саме 20/100 частинами житлового будинку [ADDRESS] і їх виселення є підставою, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття їх з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: partial