Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який уточнював, та просить: - скасувати нарахований борг в розмірі 1597 гривень 21 копійка, який виник в результаті перерахунку за спожитий газ в 2013 році в зв'язку з перевищенням обсягів споживання більш ніж як 2500 м.куб., так як даний факт не відповідає дійсності та порушуються права споживача послуг з газопостачання; - звільнити від сплати судового збору відповідно до ЗУ "Прозахист прав споживача". Свій позов позивач мотивував тим, що він є співвласником будинку [ADDRESS] в м.Коростені. З відповідачем мав договір на газопостачання. В березні 2014 року на його звернення він отримав від відповідача лист про те, що йому зроблено перерахунок за спожитий газ в 2013 році в зв'язку з перевищенням ним споживання газу більш ніж на 2500 м.куб. Підставою для перерахунку стало фіксування контролером 06.12.13 р. показників лічильника - 04811 м.куб. Оплата за грудень 2013 року ним була проведена на показник 04610 м.куб. Вказав, що контролер не могла зафіксувати показники лічильника газу, так як будинок був закритий і в ньому ніхто не проживає, ведуться ремонтні роботи, жодних підписів під такими показниками він не ставив. Тому твердження відповідача про фіксування таких показників не відповідає дійсності. Всього в 2013 році він спожив 2210 м.куб. газу. Таким чином проведений перерахунок за 2013 рік і визначення суми заборгованості в сумі 1597,21 грн. є неправомірним. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити, також пояснив, що в будинку, коли приходив контролер все-таки був працівник, який проводив ремонт, але він ніяких документів з показниками не підписував, контролер сама дивилась показники на лічильнику, який вісить біля потолку на висоті більше 2 метрів. Всього за 2013 рік він спожив 2210 м.куб. газу. Він вважає, що контролер не дивилась показники лічильника. В період листопада-грудня 2013 року газ майже не споживав так-як не було потреби Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач є абонентом їх підприємства, між ними існують договірні відносини з приводу надання послуг з газопостачання. Відповідач осінню 2013 року споживав сотні кубів газу, а на початку грудня 2013 року контролер "зняв" дійсні показники - 4811 м.куб., а відповідач 03.01.2014 року заплатив за грудень 2013 року з показником 4610, тобто на 201 м.куб. менше ніж було зафіксовано, а всього за грудень показав, що спожив всього 10 м.куб. газу. Враховуючи таку ситуацію, за повний грудень місяць 2013 року було проведено перерахунок відповідно до порядку встановленого Кабінетом Міністрів України. Підстав для визнання неправомірними нарахування за грудень 2013 року та проведеного перерахунку та за 2013 року немає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює контролером в ПАТ Житомиргаз і фіксує показники лічильників газу у споживачів. 06.12.2014 року вона особисто була в будинку [ADDRESS], двері до якого їй відкрив робітник на ім'я [PERSON], якого вона неодноразово бачила і раніше так-як він в квартирі проводить ремонт, і особисто зафіксувала показник - 4811 м.куб., який записала у відомості. Працівник цей показник перевірив, сказав, що правильно, але розписуватись у відомості не захотів, пояснив, що він не власник будинку. Біля лічильника стояла драбина, за допомогою якої вона і оглянула лічильник. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він дійсно проводив ремонт в квартирі позивача, а саме клав плитку, монтував стелі та інші. Він пам'ятає, що в грудні 2013 року приходила контролер і записувала показники лічильника газу, однак які це були показники він не знає, відомість не підписував, драбина в квартирі була. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини пов'язані з отриманням послуг з газопостачання. Позивач є співвласником будинку [ADDRESS] в м.Коростені, був користувачем послуг з газопостачання. 06.12.2013 року контролер відповідача зафіксувала показники лічильника газу на рівні 4811 м.куб., що зафіксовано у відомості. 03.01.2014 року позивач сплатив за спожитий газ з кінцевим показником 4610 м.куб., тобто на 201 м.куб. менше, ніж було зафіксовано ще 06.12.2014 року, а всього за грудень 2013 року споживач вказав, що спожив 10 м.куб.. Згідно квитанцій позивача, за вересень-жовтень 2013 року позивач спожив 400 м.куб. газу. Листом від 28.03.2014 року відповідач надав відповідь позивачу про те, що вказаний ним показник 4610 м.куб. газу не відповідає дійсності та наведено розрахунок спожитого газу за новою ціною 1,098 грн. за 1 м.куб. В поданому суду запереченні та у виписці з особового рахунку відповідач навів розрахунок спожитого позивачем у грудні 2013 року газу в об'ємі 534 м.куб., всього у 2013 році - 2945 м.куб. газу, нарахованого боргу в розмірі 1597 гривень 21 копійка із застосуванням положень Постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 "Про затвердження правил надання населенню послуг з газопостачання". Згідно даного положення, визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання газу за не обліковані дні грудня у разі не зняття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 01 січня. Такими чином судом встановлено, що позивач стверджує, що він спожив обсяг газу менший, ніж встановлено контролером, що показник контролера не відповідає дійсності і перерахунок є неправомірним. З досліджених судом доказів суд приходить до висновку, що позивач намагається ввести суд в оману, а перерахунок відповідача проведений на підставі та в порядку передбаченому чинним законодавством відповідно до реальних показників спожитого позивачем газу. Сума боргу розрахована відповідно до чинних тарифів, позивач спростування з приводу неправильного застосування тарифів чи механізму проведеного перерахунку не надав. Відповідно до ст.526 ЦК України -"Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства". Відповідно до ст.68 та 162 ЖК України, наймач зобов'язаний щомісяця своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (в тому числі і за теплопостачання) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно дор ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та про необхідність відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed