Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони перебувають у шлюбі з 08.02.2014 року, зареєстрованого Нововоронцовським районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 03. Оскільки, спільне життя не склалося в звязку з втратою почуття любові і поваги, шлюбні відносини між ними припиненні з квітня 2017 року, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, тому, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Сташевська». Позивач у судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи по суті надала заяву, у якій просить частину позовних вимог щодо стягнення аліментів залишити без розгляду, а іншу частину позову, щодо розірвання шлюбу задовольнити та розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку. Суд, визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1ст.51 Конституції України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2,ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 08.02.2014 року Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області (свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 085064 від 08.02.2014 року), актовий запис № 03. Від шлюбу подружжя має доньку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КГ № 178539 від 22.07.2014 року). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). Тому, зважаючи на викладене, а також враховуючи що надії на збереження сімї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], залишивши після розірвання шлюбу позивачу прізвище "Сташевська". Згідно з ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви за квитанцією № 38 від 23.10.2017 року сплачено 640,00 грн. судового збору, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved