Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 20.01.2021 ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" (далі - позивач, ПП "ТВЦ "Олеся") звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гаркуші О.Л., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житомирська міська рада, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (том ІІ, а.с.5-6, 37-40), просить: (1) визнати недійсним договір про об`єднання квартир у житловий будинок, посвідчений 14 червня 2019 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. і зареєстрований в реєстрі за №500, укладений між відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (2) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гаркуши О.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47367444 від 14.06.2019. (3) припинити право власності [PERSON] на 25/100 частки житлового будинку загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101, номер запису про право власності: 32012814. (4) припинити право власності [PERSON] на 14/100 частки житлового будинку загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101, номер запису про право власності: 32013127. (5) припинити право власності [PERSON] на 28/100 частки житлового будинку загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101, номер запису про право власності: 32013264. (6) припинити право власності [PERSON] на 13/100 частки житлового будинку загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101, номер запису про право власності: 32013423. (7) припинити право власності [PERSON] на 11/100 частки житлового будинку загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101, номер запису про право власності: 32013538. (8) припинити право власності [PERSON] на 9/100 частки житлового будинку загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101, номер запису про право власності: 32013649. (9) закрити розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що ПП "ТВЦ "Олеся" є користувачем земельної ділянки площею 0,40 га по [ADDRESS] , на якій розташовано житловий будинок [ADDRESS] , власниками квартир у якому були відповідачі. 14.06.2019 відповідачами, без згоди позивача, як законного користувача всієї земельної ділянки, укладено договір про об`єднання квартир у житловий будинок, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л., якою також, як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, було зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 230,9 кв. м, житловою площею - 133,2 кв. м (реєстраційний номер: 1852817118101), за вказаною адресою. 1.3. Позивач зазначає, що укладений між відповідачами договір про об`єднання квартир у житловий будинок, не містить інформацію про розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, що є підставою для визнання його недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України і, крім того, об`єднання квартир багатоквартирного будинку у цілий житловий будинок діючим законодавством України не передбачено. 1.4. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Оскільки, договір об`єднання квартир у цілий житловий будинок укладено не в установленому законом порядку та не може належати до «інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття прав на нерухоме майно», а тому, у державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гаркуши О.Л. були відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] . 1.5. Крім того, позивач зазначив, що укладений між відповідачами договір неможливо виконати, оскільки відповідачі і так були та є власниками квартир у житловому будинку, а його укладення, пов`язано з приховуванням справжніх намірів Відповідачів. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 22.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101 (том І, а.с.99-101). 2.2. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2020 відкрито провадження у справі №296/437/20, за правилами загального позовного провадження (том І, а.с.112-114). 2.3. 27.02.2020 від відповідача приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гаркуши О.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити ПП "ТВЦ "Олеся" в задоволенні позову повністю, з огляду на те, що під час здійснення реєстраційних дій вона керувалась положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема ст. 27, де чітко зазначена підстава для реєстрації право власності та п.54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 №1127, в редакції постанови КМ України від 23.082016 №533, згідно яких вимог щодо наявності чи перевірки кадастрового номеру на земельну ділянку, де знаходяться квартири сторін договору об`єднання квартир у єдиний житловий будинок, не вимагається, крім того, обов`язок виникає у державного реєстратора перевіряти або/чи визначати кадастровий номер земельної ділянки лише під час зміни (відчуження) власника будинку. Зазначила, що не є стороною оскаржуваного правочину і позивачем не надано жодних доказів в чому полягає неправомірність її дій, як відповідача № 7, або яку норму діючого нормативного акту порушено та яким чином порушені права або/чи інтереси позивача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що є постійним користувачем земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (без надання доказів визначення кадастрового номеру), що у свою чергу ставить під сумнів права позивача на даний позов, як заінтересованої особи. Додатково зазначила, що в кадастровій карті відсутній кадастровий номер земельної дільники позивача (том І, а.с.133-134). 2.4. 07.10.2020 представник відповідача приватного нотаріуса [PERSON] - адвокат Вірьовкін О.І. подав до суду заяву про закриття провадження у цивільній справі №296/437/20 (том. І, а.с.236-237). 2.5. 12.10.2020 від представника позивача [PERSON] надійшли заперечення проти заяви про закриття провадження у справі (том І, а.с.239-242). 2.6. 07.12.2020 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (том ІІ, а.с.4-6, 37-40). 2.7. 10.02.2021 ухвалою Корольовського районного суду задоволено заяву представника позивача про витребування у Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно-приватного нотаріуса Гаркуші О.Л належним чином засвідченої копії рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47367444 від 14.06.2019, та документів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення (том ІІ, а.с.81). 2.8. 10.02.2021 ухвалою Корольовського районного суду відмовлено у задоволенні заяви представника приватного нотаріуса Гаркуші О.Л - Вірьовкіна О.І. про закриття провадження у справі 296/437/20, прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову від 03.12.2020 (том ІІ, а.с.82-84). 2.9. Листом від 07.04.2021 приватний нотаріус Гаркуша О.Л повідомила суд, що реєстраційна справа №1852817118101 передана до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (том ІІ, а.с.115). 2.10. 06.05.2021 ухвалою Корольовського районного суду витребувано з Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, належним чином засвідчену копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47367444 від 14.06.2019, та документи, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення (том ІІ, а.с.120). 2.11. 31.05.2021 Департаментом реєстрації Житомирської міської ради до канцелярії суду надано документи реєстраційної справи №1852817118101 (том ІІ, а.с.129а). 2.12. 02.06.2021 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ткачука В.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити у задоволенні позову до [PERSON] , посилаючись на те, що договір про об`єднання квартир у житловий будинок, посвідчений 14 червня 2019 року приватним нотаріусом Гаркушею О.Л., укладений між відповідачами за їх спільною волею (том ІІ, а.с.130-140). 2.13. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з урахуванням заяви про зміну предмету позову. 2.14. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Приватне підприємство "Творчо-виробничий центр "Олеся" є користувачем земельної ділянки площею 0,40 га по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право користування землею Б №022692, виданим на підставі сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993, (том І, а.с.24-31). 3.2. Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2017 власником незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] є Приватне підприємство "Творчо-виробничий центр "Олеся" (том І, а.с.75-76). 3.3. Відповідно до договору про об`єднання квартир у житловий будинок від 14 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. і зареєстрованого в реєстрі за № 500, об`єднані в цілий житловий будинок: - квартира № 1 загальною площею 58,1 кв.м, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло віл 19.05.1997 р.; - квартира № 2 загальною площею 33,3 кв.м, що належала [PERSON] на підставі договору дарування віл 09.12.2004 р.; - квартира № 3 загальною площею 65,7 кв.м, що належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу віл 27.07.1998 р.; - квартира № 4 загальною площею 29,5 кв.м, що належала [PERSON] на підставі договору дарування квартири віл 16.12.2017 р.; - квартира № 4а загальною площею 24,8 кв.м, що належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу віл 31.01.2018 р.; - квартира № 5 загальною площею 19,5 кв.м, що належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу віл 13.10.2017 р., з наступним розподілом та визначенням часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] : - у володіння, користування та розпорядження [PERSON] переходить 25/100 ід. частин житлового будинку; - у володіння, користування та розпорядження [PERSON] переходить 14/100 ід. частин житлового будинку; - у володіння, користування та розпорядження [PERSON] переходить 28/100 ід. частин житлового будинку; - у володіння, користування та розпорядження [PERSON] переходить 13/100 ід. частин житлового будинку; - у володіння, користування та розпорядження [PERSON] переходить 11/100 ід. частин житлового будинку; - у володіння, користування та розпорядження [PERSON] переходить 9/100 ід. частин житлового будинку. (том І, а.с.77-80). 3.4. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л., як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 230,9 кв.м, житловою площею - 133,2 кв.м (реєстраційний номер: 1852817118101), розташований за адресою: [ADDRESS] за наступними особами: - [PERSON] (номер запису про право власності: 32012814); - [PERSON] (номер запису про право власності: 32013127); - [PERSON] (номер запису про право власності: 32013264); - [PERSON] (номер запису про право власності: 32013423); - [PERSON] (номер запису про право власності: 32013538); - [PERSON] (номер запису про право власності: 32013649) (том І, а.с.81-84). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно з частиною 5 статті 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 4.2. За правилами частини 2, 3 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 4.3. Відповідно до пункту1 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. 4.4. Відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). 4.5. Частиною 2 статті 377 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). 4.6. Відповідно до абзацу 1, 2 частини 6 статті 120 Земельного кодексу України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації\ із змінами, внесеними згідно із Законом № 2269-VIII від 18.01.2018\. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. 4.7. Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;[ ]… 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. V. ОЦІНКА СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу визнання недійсним договору про об`єднання квартир у житловий будинок, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. 5.2. Так, у користуванні Приватного підприємства «ТВЦ «Олеся» знаходиться земельна ділянка площею 0,40 га по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом серії Б 022692, виданий 23.06.1993 р. ТВЦ «Олеся» на підставі п. 2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року для будівництва культурно-адміністративного центру з прибудованим 9-ти поверховим житловим будинком за рахунок знесення будинків по [ADDRESS] , 5-б та будинку по [ADDRESS] . 5.3. Суд враховує, що вищезазначений державний акт на право користування землею станом на час розгляду справи є чинним, оскільки: (1) відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. № 561-XII, який діяв до 01.01.2002 р. право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалось державним актом на право постійного користування земельною ділянкою; (2) відповідно до п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2003 р. № 3613-VI земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера; (3) відповідно до п. 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. 5.4. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5.5. Так, суд враховує обставини, що встановлені рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.07.2017 р., залишеним без змін постановою Верховного Суду від 17.10.2018 р. у справі № 296/6647/16-ц, що: - згідно рішень виконавчого комітету Корольовської районної ради народних депутатів від 03.07.1985 року № 304 та від 15.07.1987 року № 271 «Про обстеження технічного стану житлових будинків, розташованих на території району» житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] (до цього [ADDRESS] ) визнані ветхими; - рішенням Житомирської міської ради № 667 від 11 листопада 1993 року «Про надання жилої площі», громадянам згідно списку № 2, які мешкають у будинках [ADDRESS] , [ADDRESS] , що підлягають знесенню, надані благоустроєні квартири за рахунок «Творчо-виробничого центру «Олеся»; - згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 01 березня 2010 року у справі № 6/40-Д, з моменту державної реєстрації припинення Малого спільного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся» з 17 листопада 1995 року права землекористувача перейшли до Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся»; - відповідно до копії Протоколу засідання Житомирської міської міжвідомчої узгоджувальної комісії, затвердженого заступником Житомирського міського голови з питань діяльності виконавчих органів 24.07.2007 року, внесену ПП «ТВЦ «Олеся» допомогу на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Житомира у вигляді коштів на загальну суму 5 203000 грн., зарахувати, як дольовий внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста при здачі об`єкта в експлуатацію за адресою: [ADDRESS] ; - рішенням Житомирської міської ради від 03 липня 2008 року № 676 «Про розгляд звернення Приватного підприємства «Творчо-виробничий центр «Олеся», підтверджено право користування останнім земельною ділянкою, площею 0,40 га по [ADDRESS] , яка була надана Малому підприємству «Творчо-виробничий центр «Олеся» в користування згідно рішення міської ради від 26.02.1993 року; - фактично, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позову необґрунтовано позбавив ПП «ТВЦ «Олеся» права на мирне володіння майном земельною ділянкою, яка була надана останньому на законних підставах в постійне користування, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тощо. 5.6. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України, викладеного в листі від 18.05.2018 р. за № 19765/14673-33-18/8.3, однією з істотних умов договору, який передбачає набуття частки в праві власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. 5.7. Так, з оглянутої копії договору про об`єднання квартир у житловий будинок від 14.06.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. і зареєстрований в реєстрі за № 500, не містить інформації про розмір та кадастровий номер земельної ділянки на якій він розташований, що суперечить положенням ч.2 статті 377 Цивільного кодексу України та частини 6 статті 120 Земельного кодексу України, а тому підлягає визнанню його недійсним, і оскільки ЦК України наділяє правом оспорювати правочин не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус такої особи як "заінтересована особа", то такою заінтересованою особою у даному випадку є позивач ПП «ТВЦ «Олеся». 5.8. Суд також приймає до уваги доводи позивача, що після об`єднання відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належних їм квартир у цілий житловий будинок, [PERSON] подано до Корольовського районного суду м.Житомира позов до ПП «ТВЦ «Олеся» з вимогами про припинення права користування на належну підприємству земельну ділянку площею 0,4000 га за адресою [ADDRESS] , скасування акту на право користування землею та скасування державної реєстрації на право користування землею. 5.9. Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. 5.10. Спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату. 5.11. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. 5.12. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. 5.13. Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. 5.14. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права. 5.15. Проте, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). 5.16. З урахуванням зазначених правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 16.09.2020 р. у справі № 352/1021/19, від 18.11.2020 р. у справі № 154/883/19-ц, від 25.11.2020 р. у справі № 761/15741/17 та оскільки договір об`єднання квартир у житловий будинок укладено не в установленому законом порядку, так як у державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гаркуши О.Л. були відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47367444 від 14.06.2019 р. та вимог припинення права власності відповідачів на частки у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна: 1852817118101,є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 5.17. Щодо вимог позивача до відповідача-7 Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гаркуші О.Л., то, нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. 5.18. Оскільки, нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин, за відсутності процесуальної заінтересованості нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення, суд дійшов висновку, що державний реєстратор речових прав на нерухоме майно - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гаркуша О.Л. не є належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим позов ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" підлягає задоволенню частково. VІ. ЩОДО СКАСУВАННЯ ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ 6.1. Відповідно до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. 6.2. Враховуючи, що позов ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" задоволено частково, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 7.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 грн. 16 коп. з кожного.

Outcome: partial