Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] в с. Червоний Кут, Жашківського району, Черкаської області померла мати позивача [PERSON]. Довідка Чорвонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 26.01.2015р. підтверджує, що дійсно [INFO] в с. Червоний Кут, Жашківського району Черкаської області померла [PERSON], яка постійно проживала в даному населеному пункті. На час смерті мати позивача проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] (батьком позивача), заповіт від імені матері не посвідчувався. Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведено спадкову справу № 770/2012. 31.05.2013р. державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №770/2012. При оформленні спадщини після смерті її матері [PERSON] виявилось неможливим оформити в нотаріальному порядку спадщину на інше спадкове майно - земельну ділянку. На предмет встановлення дійсних обставин та обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. Попередньо мати прийняла у спадщину за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,82 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП "Перше Травня" с. Кривець Маньківського району Черкаської області, належної спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №027440, виданого Маньківською районною державною адміністрацією Черкаської області 06.08.1996р. Дана спадщина була зареєстрована Маньківським районним відділом земельних ресурсів в книзі реєстрації сертифікатів за №440 по Кривецькій сільській раді на [PERSON]. У квітні 2012 року мати [PERSON] звернулась до ПП "Земекспертцентр" для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та оплатила замовлення даної роботи згідно рахунку №330 від 10.04.2012р. [INFO] мати позивача померла, тим часом її замовлення було виконано, виготовлено технічну документацію із землеустрою на окремо виділену в натуру земельну ділянку, присвоєно їй кадастровий номер, і земельну ділянку зареєстровано автоматично при виготовленні документації в Державному земельному кадастрі 01.08.2013р., фактично вже після смерті матері. Таким чином, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що виділена в натуру земельна ділянка зареєстрована 01.08.2013р., вже після смерті матері під кадастровим номером 7123184000:03:002:0431. Ця обставина не дає можливості оформити в нотаріальному порядку спадщину на це майно, оскільки з вчиненням цих дій зареєструвати право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на померлу людину немає можливості, адже із смертю припиняються цивільні права і обов'язки. Разом з тим, нотаріусу необхідно надати правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку, та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. При цьому, правовстановлюючий документ - Витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно неможливо отримати, адже для цього необхідно провести реєстрацію, а мати власник померла. 28.11.2014р. державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі її свідоцтва про право на спадщину з пропозицією звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно у порядку спадкування з подальшою його реєстрацією у відповідних органах на підставі рішення суду. Відмова мотивована відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, який необхідно надати нотаріусу відповідно до п.4.12 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Таким чином, позивачка не має можливості оформити свої права на спадкове майно іншим шляхом, ніж шляхом визнання права власності в судовому порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Кривецької сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнає та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в с. Червоний Кут, Жашківського району, Черкаської області у віці 61 років померла мати позивача [PERSON], про що 13.07.2012р. складено відповідний актовий запис № 16, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 13.07.2012р. Чорвонокутською сільською радою Жашківського району Черкаської області. Довідка Чорвонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області від 26.01.2015р. підтверджує, що дійсно [INFO] в с. Червоний Кут, Жашківського району Черкаської області померла [PERSON], яка постійно проживала в даному населеному пункті. На час смерті мати позивача проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] (батьком позивача), заповіт від імені матері не посвідчувався. Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведено спадкову справу № 770/2012, номер у Спадковому реєстрі 53929714, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 32786627 від 14.12.2012р. 31.05.2013р. державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Євич І.П., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №770/2012 рік, яке зареєстровано в реєстрі за № 2-808, яким підтверджується, що всю спадщину за законом прийняла позивачка, а її батько [PERSON] та сестра позивачки [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Право власності на спадкове майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом № 4242261 від 31.05.2013р. При оформленні спадщини після смерті її матері [PERSON] виявилось неможливим оформити в нотаріальному порядку спадщину на інше спадкове майно - земельну ділянку. Попередньо мати позивачки прийняла у спадщину за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,82 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП "Перше Травня" с. Кривець Маньківського району Черкаської області, належної спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №027440, виданого Маньківською районною державною адміністрацією Черкаської області 06.08.1996р. Право на спадщину підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 21.12.2004р. державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., зареєстрованим в реєстрі за №3220, в подальшому дана спадщина була зареєстрована Маньківським районним відділом земельних ресурсів в книзі реєстрації сертифікатів за №440 по Кривецькій сільській раді на [PERSON], що підтверджується відповідним записом на Свідоцтві у встановленому порядку. Після цього, у квітні 2012р. мати [PERSON] звернулась до ПП "Земекспертцентр" для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та оплатила замовлення даної роботи згідно рахунку №330 від 10.04.2012р. Тобто, оскільки прийняте у спадщину майно складалось із права на земельну частку (пай), для реєстрації права власності необхідно було виготовити технічну документацію на виділену в натуру земельну ділянку з присвоєнням кадастрового номера. 12.07.2012р. мати позивача померла, тим часом її замовлення було виконано, виготовлено технічну документацію із землеустрою на окремо виділену в натуру земельну ділянку, присвоєно їй кадастровий номер, і земельну ділянку зареєстровано автоматично при виготовленні документації в Державному земельному кадастрі 01.08.2013р., фактично вже після смерті матері. Таким чином, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що виділена в натуру земельна ділянка зареєстрована 01.08.2013р., вже після смерті матері під кадастровим номером 7123184000:03:002:0431, однак ця обставина не дає можливості оформити в нотаріальному порядку спадщину на це майно, оскільки з вчиненням цих дій зареєструвати право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на померлу людину немає можливості, адже із смертю припиняються цивільні права і обов'язки. Разом з тим, нотаріусу необхідно надати правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку, та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. При цьому, правовстановлюючий документ - Витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно неможливо отримати, адже для цього необхідно провести реєстрацію, а мати власник померла. 28.11.2014р. державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі її свідоцтва про право на спадщину з пропозицією звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно у порядку спадкування з подальшою його реєстрацією у відповідних органах на підставі рішення суду. Відмова мотивована відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, який необхідно надати нотаріусу відповідно до п.4.12 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Таким чином, позивачка не має можливості оформити свої права на спадкове майно іншим шляхом, ніж шляхом визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.7 ст.16 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ним особи або державного кадастрового реєстратора. Згідно п.5 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України 17.10.2013р. №868, подання документів для проведення реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється особисто заявником. Згідно п.11 ст.16 вищевказаного Закону під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує особу. Згідно абз.2 п.10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що їх його заміняє. Після смерті особи, при видачі свідоцтва про смерть, паспорт особи вилучається тим органом, який видавав свідоцтво про смерть. Відповідно до ст.47 Закону України "Про нотаріат" для вчинення нотаріальних дій нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Наявні документи повністю підтверджують наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" надано роз'яснення, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємиці, майно належить її в порядку спадкування з часу відкриття спадщини, позивачка зобов'язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved