Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника [PERSON] (позивач) звернулась до суду із позовом до Ямпільської селищної\~ради Шосткинського\~району Сумської\~області (відповідач) в якому просить визнати за нею право на завершення\~приватизації та\~отримання правовстановлюючих\~документів у\~порядку спадкування\~за законом,\~після смерті\~брата [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5793 га, кадастровий номер 5925680300:01:009:0029. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] . На час смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складалось з земельної ділянки площею 5,1094 га (рілля) на території Білицької сільської ради Ямпільського району Сумської області, кадастровий номер 5925680300:01:010:0012, та земельної ділянки площею 1,5793 (сіножаті) на території Білицької сільської ради Ямпільського району Сумської області кадастровий номер 5925680300:01:009:0029. За життя [PERSON] працював в КСАТЗТ «Вперед» на території Білицької сільської ради Ямпільського району Сумської області. При розпаюванні колективних земель на земельні частки (паї) КСАТЗТ «Вперед» брату позивачки була надана земельна частка (пай). Право на земельну частку (пай) було засвідчено, виданим на його ім`я сертифікатом серії СМ №0057320. Земельний пай, який рахується за [PERSON] складається із земельних ділянок: рілля 5,11 га та 1,58 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Білицької сільської ради Ямпільського району Сумської області. Земельну ділянку загальною площею 5,1094 га (рілля) з кадастровим номером земельної ділянки 5925680300:01:010:0012 після смерті [PERSON] позивачка оформила на себе, про що державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області Сіманенко Т.П. видано Свідоцтво про право на спадщину від 17.12.2020 року № 559. Згідно з\~постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальних\~дій від\~23.03.2021\~року,\~отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~після смерті\~брата [PERSON] \~на земельну\~ділянку площею\~1,5793\~га (сіножаті)\~ [PERSON] \~не може, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку 1,5793 га (сіножаті). Зазначає, що державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Ямпільському районі була зареєстрована земельна ділянка площею 1,5793 га, яка знаходиться на території Білицької сільської ради, присвоєний кадастровий номер 5925680300:01:009:0029 та виданий витяг з ДЗК на ім`я [PERSON] . Земельна ділянка була зареєстрована на підставі Сертифікату СМ №0057320 від 17.06.1996 року та розпорядження Ямпільської РДА №431 від 22.10.2003 року «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам власникам земельних часток (паїв) колишнього КСПП « [INFO] » (технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пай) не розролялась). В розпорядженні Ямпільської РДА №431 від 22.10.2003 року вказана площа 1,58 га, та при реєстрації земельної ділянки та внесення її до національної кадастрової системи площа складає 1,5793 га. Вказує, що на даний час право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5925680300:01:009:0029 площею 1,5793 га не зареєстроване. Для завершення процесу приватизації земельної ділянки [PERSON] потрібно було звернутись до реєстратора речових прав для отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Тобто [PERSON] за життя не встиг завершити процес приватизації вказаної земельної ділянки. Представником відповідача відзив не подано. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач, представник Ямпільської селищної ради Сумської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст.\~200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно з ч.2\~ст.\~247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви чи клопотання від учасників справи. 15.06.2021 року [PERSON] подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача (а.с.41) Представником відповідача 15.06.2021 року подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, Ямпільської селищної ради Сумської області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08.07.2021 року (а.с.36). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сестрою [PERSON] . Дані обставини підтверджуються наступними документами: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), який народився [INFO] , батьками якого записані: батько « [PERSON] » (мовою оригіналу), мати « [PERSON] » (мовою оригіналу) (а.с.30); копією свідоцтва про народження, виданого Ханабауською сільською радою Калинівського району Ташкентської області, (Узбекистан) 14 липня 1969 року на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), яка народилась [INFO] , батьками якої записані: батько « [PERSON] » (мовою оригіналу), мати « [PERSON] » (мовою оригіналу) (а.с.31); з ксерокопії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] виданого 23.08.2018 року виконкомом Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, встановлено, що [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23.08.2018 року про що складено актовий запис №01. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.32) Згідно з ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), 17.04.2020 року, установлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 48 років в м. Глухів, Сумської області, актовий запис про смерть №141 від 17.04.2020 року (а.с.7). До матеріалів справи долучено копію Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №0057320, виданий члену КСАТЗТ «Вперед» Маканіну О.В. на підставі рішення Ямпільської райдержадміністрації від 29.05.1996 року №137, розміром 7.19 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано 17.06.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44 (а.с.11). На підставі розпорядження голови Ямпільської районної державної адміністрації від 22.10.2003 року №431 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам - власникам земельних часток (паїв) колишнього КСАТЗТ «Вперед» Ямпільсього району», [PERSON] в межах Білицької сільської ради Ямпільського району, передано у приватну власність земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 6.69 га, з яких: рілля 5.11 га; сіножаті 1.58 га (а.с.12). Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5900908862014 від 06.02.2014, слідує, що відділом Держземагенства в Ямпільському районі була зареєстрована земельна ділянка, цільове призначення якої: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5793 га, яка знаходиться на території Білицької сільської ради, присвоєний кадастровий номер 5925680300:01:009:0029 та виданий витяг з ДЗК на ім`я [PERSON] (а.с.8-10). Із інформації відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 30.03.2021 №95/144-21, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №44 від 17.06.1996 року, виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0057320 [PERSON] . На підставі розпорядження голови Ямпільської РДА від 22.10.2003 року №431, земельний пай, який рахується за [PERSON] складається з площі земельних ділянок: рілля 5,11 га, сіножаті 1,58 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Білицької сільської ради, Ямпільського району Сумської області. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2020 року зареєстрованого в реєстрі за № 559, та за інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5925680300:01:010:0012 загальною площею 5,1094 га рілля, яке зареєстроване 17.12.2020 року, номер запису 39760565. Державних актів на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,58 сіножаті станом на 01.01.2013 рік гр. [PERSON] не одержував (а.с.14). Із інформації відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 24.05.2021 №147/144-21 стосовно передачі земельної ділянки у власність та уточнення площі слідує, що 06.02.2014 державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства в Ямпільському районі була зареєстрована земельна ділянка площею 1,5793 га, яка знаходиться на території Білицької сільської ради, присвоєний кадастровий номер 5925680300:01:009:0029 та виданий витяг з ДЗК на ім`я [PERSON] . Земельна ділянка була зареєстрована на підставі сертифікату СМ №0057320 від 17.06.1996 та розпорядження Ямпільської РДА №431 від 22.10.2003 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам - власникам земельних часток (паїв) колишнього КСАТЗТ «Вперед» Ямпільсього району» (технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пай) не розроблялась). В розпорядженні Ямпільської РДА №431 від 22.10.2003 вказана площа 1,58 га та при реєстрації земельної ділянки та внесення її до національної кадастрової системи площа складає 1,5793 га. На даний час право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5925680300:01:009:0029 площею 1,5793 га не зареєстроване. Для завершення процесу приватизації земельної ділянки [PERSON] потрібно було звернутися до реєстратора речових прав для отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку (а.с.17). Постановою державного\~нотаріуса Глухівської міської державної нотаріальної контори від 23.03.2021, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності [PERSON] на земельні ділянки та відсутністю зареєстрованого права власності за [PERSON] на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.18). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №565385223 від 01.07.2021 установлено, що за параметрами запиту « [PERSON] », дата смерті « [INFO] » видано свідоцтво про право на спадщину номер у Спадковому реєстрі 66958963 від 17.12.2020 (а.с.49) Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №65385213 від 01.07.2021 установлено, що за параметрами запиту « [PERSON] », 1971 рік народження, інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.48). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Відповідно до частини 2 статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Земельний кодекс України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. Оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємець має право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на своє ім`я. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді 17 квітня 2019 року справи № 723/1061/17, провадження № 61-26091св18. Позивач не просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, а вимагає продовжити оформлення його права на спадкування за законом, а тому суд вважає, що має місце порушення права позивача на завершення приватизації земельної ділянки. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Потрібно враховувати вимогу, щодо виконання спадкодавцем за життя активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а також неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за собою права власності на землю у зв`язку зі смертю, а тому така земельна ділянка входять до складу спадкового майна. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивач є спадкоємцем після смерті рідного брата, [PERSON] , який помер [INFO] , якому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,5793 (сіножаті), яка розташована на території Білицької сільської ради Ямпільського району Сумської області, кадастровий номер 5925680300:01:009:0029, на підставі сертифікату СМ №0057320 від 17.06.1996 та розпорядження Ямпільської РДА №431 від 22.10.2003 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам - власникам земельних часток (паїв) колишнього КСАТЗТ «Вперед» Ямпільсього району». Таким чином, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, який визнав позов. З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі ст. 7, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

Outcome: approved