Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі КЛПЗ "Бобровицька центральна районна лікарня» до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення в сумі 1486 грн. 92 коп. Прокурор в судове засідання надав письмову заяву в якій просить розгляд провести в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. КЛПЗ "Бобровицька центральна районна лікарня" надіслала заяву про розгляд справи в їх відсутність , вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений, його неявка є повторною, заяв про перенесення розгляду, розгляд в його відсутність не надходило. Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України в разі повторної неявки учасника процесу в судове засідання, суд незалежно від причин його неявки розглядає справу в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20.11.2018 [PERSON] визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, вирок набрав законної сили 21.12.2018 року ( а.с.7). Відповідно до розрахунку витрат на лікування стаціонарного хворого наданого КЛПЗ "Бобровицька центральна районна лікарня" затрати на лікування за період з 11.06.2017 року по 15.06.2017 року становлять 1486,92грн. (а.с.8) Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров"я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки [PERSON] або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров"я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров"я або прокурора. Витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров"я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. За таких обставин, позовні вимоги заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] в інтересах держави в особі КЛПЗ "Бобровицька центральна районна лікарня» до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved