Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У листопаді 2017 року Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за навчання в розмірі 1800 грн., інфляційні втрати в розмірі 1733 грн. 05 коп. та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 488 грн. 32 коп., всього заборгованість у загальному розмірі 4021 грн. 37 коп. та сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову зазначав, що 01 вересня 2013 року Національний авіаційний університет (далі - Університет) і [PERSON] (далі - Замовник) уклали договір про навчання № 13-3/ЗФ/050103-2967, за умовами якого Університет взяв не себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника надати йому освітню послугу по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "Бакалавр" за напрямом підготовки "Програмна інженерія" за заочною формою навчання. Наказом ректора Університету від 30 серпня 2013 року № 1848/ст відповідач [PERSON] був зарахований на навчання до Університету на третій курс навчання з 01 вересня 2013 року. За перші два семестри 2013/2014 навчального року відповідно до умов вказаного вище договору [PERSON] сплатив 6000 грн., по 3000 грн. за кожний семестр. У порушення умов договору за перший семестр 2014/2015 навчального року, який розпочався 01 вересня 2014 року, відповідач оплату не вніс. Наказом ректора Університету від 19 грудня 2014 року № 303/ст [PERSON] було відраховано з навчального закладу за академічну неуспішність та порушення умов договору. Враховуючи, що вартість 1 місяця навчання згідно із п. 3.3 договору становить 600 грн., заборгованість за три місяці навчання становить 1800 грн. (600 грн. х 3). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач [PERSON] зобов'язаний сплатити вказану суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 3533 грн. 05 коп., інфляційне збільшення складає 1733 грн. 05 коп. За умовами п. п. 4.2, 6.3 договору про навчання за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Замовник сплачує Університету пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Сторони договору домовилися, що позовна давність по стягненню заборгованості та стягненню штрафних санкцій складає п'ять років. За період з 11 вересня 2016 року по 20 вересня 2017 року пеня складає 488 грн. 32 коп. Представник позивача Любченко І.Г. у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду позовній заяві просила суд розглянути справу за відсутності позивача та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов Університету він визнає повністю, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості за навчання в загальному розмірі 4021 грн. 37 коп. та суми сплаченого судового збору. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 01 вересня 2013 року позивач Університет і відповідач [PERSON] уклали договір про навчання № 13-3/ЗФ/050103-2967, за умовами якого Університет взяв не себе зобов'язання надати відповідачу за його рахунок освітню послугу по здійсненню навчання за обраним ним освітньо-кваліфікаційним рівнем "Бакалавр" за напрямом підготовки "Програмна інженерія" за заочною формою навчання. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3, 3.5, 3.8 цього договору вартість навчання за один навчальний семестр складає 3000 грн., за один місяць навчання - 600 грн. Строк навчання за цим договором складає 2 роки 6 місяців. Кошти за навчання у поточному навчальному році сплачуються за семестр не пізніше 10-ти днів від початку семестру. За змістом п. 4.2 договору про навчання за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Замовник сплачує Університету пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен календарний день прострочення. Із п. 6.3 вказаного договору вбачається, що сторони домовилися про те, що по стягненню заборгованості та застосуванню штрафних санкцій за даним договором встановлюється позовна давність тривалістю у п'ять років. 30 серпня 2013 року наказом ректора Університету № 1848/ст [PERSON] зараховано на навчання до Університету на третій курс заочної форми навчання з 01 вересня 2013 року. 19 грудня 2014 року наказом ректора Університету № 303/ст відповідач [PERSON] був відрахований з навчального закладу з 25 листопада 2014 року за академічну неуспішність та порушення умов договору, оскільки за 4 курс 7 семестр студент заліків та екзаменів не складав. Суд встановив, що станом на 30 жовтня 2017 року [PERSON] має перед Університетом заборгованість по оплаті навчання за укладеним ними договором № 13-3/ЗФ/050103-2967 від 01 вересня 2013 року в розмірі 1800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із положеннями п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків. У ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. На підставі умов договору та положень закону у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за договором про навчання на суму заборгованості в розмірі 1800 грн. за період з 11 вересня 2014 року по 30 жовтня 2017 року Університетом нараховано інфляційні втрати в розмірі 1733 грн. 05 коп. та за період з 11 вересня 2016 року по 20 вересня 2017 року пеню в розмірі 488 грн. 32 коп. Відповідач [PERSON] із сумою заборгованості по платі за навчання погодився, позовні вимоги Університету визнав повністю. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Університету є обґрунтованим та підлягає задоволенню у межах заявлених вимог. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved