Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

09 серпня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 листопада 2006 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис за №23. Сторони по справі мають спільних дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декілька років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім"я припинила своє існування, тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року провадження у справі було відкрито та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, прохає розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище " [PERSON] ", проти заочного розгляду справи не заперечує, а також прохає стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. В судове засідання Відповідач не з`явився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, рекомендованим листом з повідомленням, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2006 року Виконкомом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис за №23, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно Свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , сторони по справі мають спільних дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та доньку- [PERSON] , [INFO] . За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть протягом останніх декілька років. Клопотань про надання часу для примирення від сторін не надійшло. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, що свідчить про відсутність бажання зберегти сім`ю. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею вимог заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110-114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved