Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

ТОВ "УКРАЇНСЬКА МІКРОФІНАНСОВА МЕРЕЖА" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.04.2015 року між ТОВ "УКРАЇНСЬКА МІКРОФІНАНСОВА МЕРЕЖА" та [PERSON] укладено договір № КВ04-00055/Д+ про надання фінансового кредиту відповідачу, зобов`язання за яким він не виконує, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в розмірі 45779,44 грн., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою суду від 19 серпня 2017 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 29.01.2018 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача Калиушко Е.Д. про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання від 29 січня 2018 року, по вказаній справі відбувся перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, вказаній у позовній заяві. Згідно відміток поштових відділень, судова повістка повернулася на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України, судова повістка на ім`я відповідача [PERSON] вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що ТОВ "УКРАЇНСЬКА МІКРОФІНАНСОВА МЕРЕЖА" здійснює свою господарську діяльність як фінансова установа та на підставі Свідоцтва ІК№87 від 21.06.2012 року надає фінансові кредити за рахунок власних коштів. 30.04.2015 року між ТОВ "УКРАЇНСЬКА МІКРОФІНАНСОВА МЕРЕЖА" та [PERSON] укладено договір № КВ04-00055Д+ про надання фінансового кредиту відповідачу. Відповідно до п.п. 1.1 -1.6 умов договору, позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 9300,00 грн., а відповідач зобов`язався через 9 місяців їх повернути та сплатити позивачу проценти за користування кредитом в розмірі 5% в тиждень від суми наданого кредиту. Крім того, відповідно до п. 4.3 договору, у випадку порушення умов даного договору, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 100,00 грн. за кожен факт порушення умов договору та збільшений процент у розмірі 0,5% за кожен день від залишкової суми кредиту, але не більше ніж за 30 календарних днів з дати порушення за кожен факт порушення умов договору відповідно до п. 4.2 договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 2 ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 2.2. Договору, кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними мали бути повернені Відповідачем у касу Позивача єдиним платежем, у сумі не менше 2307,15 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та процентів за відповідний період. Якщо зазначений платіж здійснюється Відповідачем поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму штрафів, пені, прострочених відсотків, строкових відсотків, простроченого кредиту та строкового кредиту. Відповідно до п. 4.3. Договору, в разі несвоєчасної сплати Відповідачем «єдиного платежу», сума якого визначена в п. 2.2. цього Договору більше ніж на 1 день від дати, визначеної в п. 2.2. цього договору, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 100 (сто) грн. 00 коп. за кожен факт порушення умов договору. Згідно із п. 4.2. Договору, за несвоєчасне повне чи часткове невиконання умов договору, сума якого визначена цим договором, позичальник сплачує збільшений процент 0,5% за кожен день, від залишкової суми кредиту. Нарахування проводиться з першого дня порушення умов договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Термін нарахування процентів не може перевищувати 30 календарних днів з дати порушення за кожен факт порушення умов договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник), зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з нормами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, на підставі договору, відповідач був зобов`язаний в строк до 20.01.2016 року повернути позивачу грошові кошти у сумі 18334,35 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів у сумі 9300,00 грн., нарахованого місячного відсотку у сумі 9034,35 грн. за відповідний період, а у разі прострочення платежу - сплатити штраф у розмірі 100,00 грн. за кожен факт такого порушення та збільшений процент у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше ніж 30 календарних днів з дати порушення за кожен факт порушення умов договору. Відповідно до п. 4.2 договору, відповідач зобов`язаний був вносити платежі до 20 числа кожного поточного місяця протягом 9 місяців. Всього зафіксовано 9 фактів порушення. Враховуючи кількість фактів порушення та максимальний строк нарахування збільшеного проценту за кожен факт порушення, заборгованість складає: (18334,35 х 0,5%) х 30 х 9 = 24750,00 грн. Крім того, відповідно до п. 4.3 договору, відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 100,00 грн. за кожен факт такого порушення, в зв`язку з чим заборгованість в період травня 2015 року по січень 2016 року становить 900,00 грн. (100,00 грн. х 9 місяців). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За повідомленням Державної служби статистики, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у травні 2015 року становив - 102,2%, у червні 2015 року - 100,4%, у липні 2015 року - 99,0%, у серпні 2015 року - 99,2%, у вересні 2015 року - 102,3%, у жовтні 2015 року - 98,7%, у листопаді 2015 року - 102,0%, у грудні 2015 року - 100,7%, у січні 2016 року - 100,9%, у лютому 2016 року - 99,6%, у березні 2016 року - 101,0%, у квітні 2016 року - 103,5%. Сума основного боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за період травня 2015 року по квітень 2016 року становить 20129,44 грн. (102,2% х 100,4% х 99,0% х 99,2% х 102,3% х 98,7% х 102,0% х 100,7% х 100,9% х 99,6% х 101,0% х 103,5%) / 100%) х 18334,35 грн. (сума основного боргу). Таким чином, з відповідача підлягають відшкодуванню збитки, а саме сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, збільшений процент та штраф, в розмірі 45779,44 грн. (20129,44 грн. (сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції) + 24750,00 грн. (збільшений процент 0,5%) + 900,00 грн. (штраф)). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1134,00 грн. Судовий збір в розмірі 243,60 грн. стягненню не підлягає, оскільки не підтверджено документально. Враховуючи вищевикладене та,

Outcome: approved