Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

У вересні 2018 року позивач приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (далі - ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА") звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 03 жовтня 2018 року позовну заяву ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року цивільну справу № 756/12241/18 за позовом ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 червня 2015 року між ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" та [PERSON] було укладено договір страхування транспортного засобу № 3359224, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним на праві власності страхувальнику автомобілем Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] . 07 жовтня 2015 року на площі Сантьяго-де-Чилі в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] , та автомобіля Mitsubishi Lancer, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] . Пригода трапилась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі. Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 56122,54 грн, витрати, пов`язані з евакуацією пошкодженого автомобіля, - 435,00 грн. Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" страховою та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору страхування транспортного засобу від 22 червня 2015 року № 3359224 ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" сплатило страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування у сумі 56197,54 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mitsubishi Lancer, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО-страхування"), цей страховик сплатив ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" страхове відшкодування у сумі 25031,86 грн. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого ним за договором страхування транспортного засобу від 22 червня 2015 року № 3359224 потерпілому [PERSON] , та сумою, отриманою ним від ПрАТ "ПРОСТО-страхування", що становить 31165,80 грн. Також ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" просило суд присудити з [PERSON] судовий збір у сумі 1762,00 грн. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сума збитків, заподіяних власнику автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , становила 56197,54 грн, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-страхування", а тому у межах ліміту відповідності страховика саме цей страховик повинен відповідати за шкоду, заподіяну відповідачем. З цих підстав [PERSON] просив суд відмовити ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" у задоволенні його позову. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив про необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві. Заперечення на відповідь на відзив [PERSON] до суду не подав. Залучене судом до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ "ПРОСТО-страхування" пояснення щодо позову чи відзиву до суду не подало. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги свого довірителя, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з його довірителя франшизи у сумі 510,00 грн. Представник третьої особи ПрАТ "ПРОСТО-страхування" в судове засідання не з`явився, третя особа про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності її представника. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. 22 червня 2015 року ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" та [PERSON] укладено договір страхування транспортного засобу № 3359224, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним на праві власності страхувальнику автомобілем Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] . Страхова сума за договором - 144000,00 грн, франшиза - 0,25 % від страхової суми, зазначеної у п. VIII цього договору. (а. с. 6-14). 07 жовтня 2015 року на площі Сантьяго-де-Чилі в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] , та автомобіля Mitsubishi Lancer, д.р.н. [NUMBER] , під кермуванням [PERSON] (а. с. 37-38). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у справі № 756/16044/16 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу. У своїй постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18 Верховний Суд зазначив, що застосування положень ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07 жовтня 2015 року за участю автомобілів Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , та Mitsubishi Lancer, д.р.н. [NUMBER] , є [PERSON] . Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. У звіті про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу від 16 вересня 2015 року № 34С/10/15, складеному фізичною особою-підприємцем [PERSON] , зазначено, що витрати на відновлювальний ремонт автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] складають 52406,35 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу - 30543,01 грн (а. с. 16-29). Відповідно до рахунку-фактури від 13 жовтня 2015 року № 00000367, складеної Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний автомобільний Сервіс ЛТД" (далі - СУНП у формі ТОВ "Міжнародний автомобільний Сервіс ЛТД"), вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , становить 56122,64 грн (а. с. 30). Жодних доказів на спростування вартості відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , визначених у звіті про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу від 16 вересня 2015 року № 34С/10/15, складеному фізичною особою-підприємцем [PERSON] , та рахунку-фактурі від 13 жовтня 2015 року № 00000367, складеній СУНП у формі ТОВ "Міжнародний автомобільний Сервіс ЛТД", відповідачем [PERSON] та його представниками суду не надано. Також [PERSON] та його представники не скористалися своїм правом та не заявили у ході розгляду справи в суді клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, а отже не довели, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , визначено фізичною особою - підприємцем [PERSON] чи СУНП у формі ТОВ "Міжнародний автомобільний Сервіс ЛТД", неправильно. Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до норми ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Зважаючи на те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором страхування транспортного засобу від 22 червня 2015 року № 3359224 складено страховий акт від 04 листопада 2015 року № 1233/10, яким цей випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування у сумі 56197,54 грн (а. с. 32). Розмір страхування відшкодування було розраховано ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , визначеної у рахунку-фактурі від 13 жовтня 2015 року № 00000367, складеної СУНП у формі ТОВ "Міжнародний автомобільний Сервіс ЛТД", вартості послуг з евакуації пошкодженого транспортного засобу у сумі 435,00 грн за вирахуванням франшизи у сумі 360,00 грн (а. с. 30, 31, 33). П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. 11 листопада 2015 року ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" сплатило [PERSON] страхове відшкодування у сумі 53259,94 грн (а. с. 41, 42, 43). Решта суми страхового платежу у розмірі 2937,69 грн була зарахована страховиком як сплата страхової премії за договором страхування транспортного засобу від 22 червня 2015 року № 3359224. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, деліктне зобов`язання, за яким [PERSON] повинен відшкодувати збитки, спричинені унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, продовжує існувати, але з моменту сплати ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" страхового відшкодування за договором страхування транспортного засобу від 22 червня 2015 року № 3359224 потерпілому [PERSON] , позивач став кредитором у вказаному зобов`язанні. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах ліміту відповідальності виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Водночас згідно зі ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з положеннями абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Матеріалами справи підтверджується, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Mitsubishi Lancer, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-страхування" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7476866. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 100000,00 грн, франшиза - 510,00 грн (а. с. 148). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "ПРОСТО-страхування", позивач звернувся в порядку суброгації до цієї страхової компанії з вимогою відшкодувати ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. ПрАТ "ПРОСТО-страхування" сплатило ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" страхове відшкодування у сумі 25031,86 грн, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу, зменшену на суму податку на додану вартість, та за вирахуванням франшизи. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди) та потерпілого (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц). Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Водночас за положеннями ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Судом з`ясовано, що роботи з відновлення автомобіля Peugeot 206, д.р.н. [NUMBER] , розраховані відповідно до рахунку-фактури від 13 жовтня 2015 року № 00000367, складеній СУНП у формі ТОВ "Міжнародний автомобільний Сервіс ЛТД", цим підприємством не здійснювались, а тому підстави для включення суми податку на додану вартість для визначення розміру збитків, заподіяних потерпілому [PERSON] , були відсутні. Зважаючи на те, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник, ураховуючи те, що для відновлення автомобіля [PERSON] окремі вузли, деталі та комплектуючі підлягали заміні, позивач на виконання договору страхування транспортного засобу від 22 червня 2015 року № 3359224 сплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у сумі 56197,54 грн, що складає вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, з особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , на користь позивача має бути стягнута різниця між витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу, та сплаченим страховиком ПрАТ "ПРОСТО-страхування" страховим відшкодуванням за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспор3тних засобів № АІ/7476866, зменшена на суму податку на додану вартість. Отже, стягненню з [PERSON] на користь ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" підлягають збитки у сумі 21811,92 грн (56197,54 грн - 25031,86 грн - 9353,76 грн = 21811,92 грн). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1233,17 грн (21811,92 грн / 31165,80 грн х 1762,00 грн = 1233,17 грн).

Outcome: partial