Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , АТ «СК «КРАЇНА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої ДТП. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 02 липня 2021 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована наступним. 30.06.2021р. відбулося судове засідання по цивільній справі № 333/7136/20 у судовому засіданні, до проведення дебатів, адвокат Надолинський Р.Ф., який діяв на підставі укладеного з [PERSON] договору про надання правової допомоги б/н від 28.08.2019р.. у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, заявив про понесені [PERSON] витрати на правничу допомогу, документи на підтвердження чого будуть надані до суду для прийняття судом додаткового рішення про їх стягнення з Відповідачів. За результатам проведеного судового засідання, суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . У відповідності до частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем, в порядку статті 134 ЦПК України був поданий до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з умовами додаткової угоди №3 від 10.12.2020р. до договору про надання правової допомоги від 28.08.2019 р.. детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, складається з наступного: Складання позовної заяви - 1000 грн., участь у судовому засіданні в суді першої інстанції у якому взяв участь адвокат (за одне засідання) - 500 грн., підготовка відповіді на відзив (за 1 документ) - 500 грн. Таким чином, розмір гонорару за наданні послуги з складання позовної заяви становить 1000 (одна тисяча) гри. 00 коп., а обсяг та повнота наданої адвокатом послуги була підтверджена підписаним сторонами актом про виконання доручення від 10.12.2020р. Крім того, до попереднього розрахунку були включені послуги за участь адвоката в судовому засіданні (за одне засідання) в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп. Враховуючи обсяг вже наданих адвокатом послуг, а також можливу участь адвоката у судовому засіданні, орієнтований (попередній) розрахунок судових витрат, які [PERSON] очікував понести в зв`язку із розглядом справи станом на день подання позову становив 3000 (три тисячі) гри. 00 коп. На умовах договору про надання правової допомоги б/н від 28.08.2019р. та додаткової угоди №3, укладеної між адвокатом та [PERSON] , останнім сплачено послуги з підготовки позовної заяви до суду та участь адвоката у судовому засіданні у справі № 333/7136/20, а саме: 22.02.2021р.. 27.05.2021р„ 30.06.2021р. [PERSON] здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до частини 3 статті 133 ЦПК України відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягають стягненню з Відповідачів на користь [PERSON] . У відповідності з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, це є підставою для ухвалення додаткового рішення. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи наведенні в його обґрунтування та просили суд задовольнити її. У судовому засіданні відповідач - [PERSON] , заперечував, щодо задоволення заяви та просив відмовити. У судове засідання представник відповідача - АТ «СК «КРАЇНА» не з`явився, але до суду надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі підтримують доводи наведені в обґрунтування відзиву на заяву про ухвалення додаткового рішення. Ознайомившись зі змістом вказаної заяви, AT «СК «Країна» заперечує щодо заявлених вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. AT «СК «Країна» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як і за спеціальним Законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відповідає у солідарному обов`язку перед третіми особами, яким було завдано шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водія забезпеченого автомобіля. З огляду на наведене, солідарне стягнення з AT «СК «Країна» витрат на правничу допомогу Позивача є неправомірним. Судове засідання у справі, призначене на 22.02.2021 року, не відбулося, а тому витрати, пов`язані з участю представника Позивача - адвоката Надолинського Р.Ф. у даному судовому засіданні, не підлягають відшкодуванню. Витрати Позивача на правничу допомогу, пов`язану з підготовкою позовної заяви, в розмірі 1000,00 грн. підтверджуються лише актом № 1 про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 28.08.2019 p., в якому не міститься інформації про кількість витраченого часу адвоката на підготовку позовної заяви, вартість однієї години його роботи та які саме дії вчинялися адвокатом задля підготовки позовної заяви до суду, що унеможливлює визначення обсягу виконаних послуг. Зважаючи на наведені недоліки, AT «СК «Країна» вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу, надану Позивачу, неспівмірним. Також Позивачем не було надано жодного розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо) на підтвердження сплати отриманих послуг. У судове засідання третя особа не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини не явки суду не відомі. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи надано не було. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справ, суд приходить до наступних висновків. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано: -засвідчену копію договору про надання правової допомоги від 28.08.2019р.; -засвідчену копію додаткової угоди №3 від 10.12.2020р. до Договору про надання правової допомоги; -засвідчену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001950 від 04.12.2018 р.; -засвідчені копії актів №1, №2, №3 та №4 про виконання доручення за договором про надання правової допомоги, яким узгоджена сума гонорару адвоката за надану правову допомогу в розмірі 2500,00 грн.; засвідчені копії квитанцій до прибуткового касових ордерів №1 від 10.12.2020р.. №4 від 23.02.2021р. №8 від 27.05.2021р. та №11 від 30.06.2021р. на загальну суму 2 500 грн. Щодо твердження представника відповідача - АТ «СК «КРАЇНА», про те, що судове засідання у справі, призначене на 22.02.2021 року, не відбулось, то воно спростовується протоколом судового засідання від 22.02.2021 року, що міститься в матеріалах справи, том 1 а.с.165-166, та звукозаписом судового засідання, що міститься на СД-диску, том 1 а.с. 167. За таких обставин, суд приходить до висновку про ухвалення по справі додаткового рішення про стягнення з солідарне стягнення з АТ «СК «КРАЇНА», [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved