Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося 07.02.2019 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору б/н від 21.10.2014 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11959 грн. 76 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2429,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6828,19 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1656,87 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 545,70 грн. Ухвалою судді від 27.02.2019 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 27.03.2019 р. 27.03.2019 р. розгляд справи було відкладено на 22.05.2019 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала факту отримання кредитних коштів, разом з тим, не погодилась з заявленою до стягнення заборгованістю. Зазначила, що не мала змоги погашати кредит через скрутне матеріальне становище. Сплачувала відсотки за кредитом до тих пір, поки не захворів член її сім`ї, а наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 21.10.2014 р. отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Банк нарахував відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30.11.2018 р., анкетою-заявою, умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобов`язання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, через що станом на 30.11.2018 р. має заборгованість перед банком в сумі 11959 грн. 76 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2429,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6828,19 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1656,87 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 545,70 грн. Щодо стягнення пені та штрафів за порушення умов договору, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов`язань у виді пені у розмірі 1656,87 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 545,70 грн. (процентна складова). Відповідно до положень ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 545,70 грн. (процентна складова) за прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором від 21.10.2014 р. Доводи відповідача в обгрунтування заперечень проти позову не спростовують висновків суду, оскільки відповідно до в силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1753,10 грн.

Outcome: partial