Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

03 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів Омельницької сільської ради Кременчуцького району, Відділу Держземагентства у Кременчуцькому районі Полтавської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3,05 га (кадастровий номер 5322483200:02:000:0014), яка розташована на території Омельницької сільської ради Кременчуцького району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №620200, виданого 27 серпня 2002 року на підставі розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації від 26 червня 2002 року №287. В обгрунтування позову вказувала, що вона є власницею вказаної земельної ділянки. Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено при невідомих їй обставинах. В серпні 2013 року вона звернулася до відділу Держземагентства у Кременчуцькому районі з заявою про видачу їй дубліката державного акта на право власності на земельну ділянку. 15 серпня 2013 року вона отримала лист-відповідь №01-14/377 з Держземагентства у Кременчуцькому районі згідно якого їй було повідомлено, що видати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого до 2004 року замість втраченого не має можливості. 29 листопада 2013 року вона розмістила повідомлення в газеті "Кременчуцька приватна газета" №94 від 29 листопада 2013 року про втрату державного акта на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2002 року. В зв'язку з набранням 01.01.2013 року чинності Закону України "Про державний земельний кадастр" та "Про державну реєстрацію на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно яких видача державних актів на право власності на земельну ділянку призупинена, а Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, в якій п.п.4.8; 4.11 було передбачено видачу нового державного акта, втратила чинність 09.09.2013 року і на даний час відсутній законодавчо врегульований порядок видачі втрачених державних актів, вона позбавлена можливості довести своє право власності інакше ніж у судовому порядку. Так як без правовстановлюючого документа вона не може розпорядитися належною їй земельною ділянкою, вона вимушена звернутися в суд з вказаним позовом. Представник позивача по угоді адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, в його обґрунтування пояснив так, як викладено в описовій частині рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка на а.с. 31. Представник відповідача Омельницької сільської ради Кременчуцького району в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача відділу Держземагентства у Кременчуцькому районі Полтавської області в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в прийнятті рішення повністю покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивачу на праві власності згідно ксерокопії Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №620200, виданого 27 серпня 2002 року, належить земельна ділянка площею 3,05 га (кадастровий номер 5322483200:02:000:0014), яка розташована на території Омельницької сільської ради Кременчуцького району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації від 26.06.2002 року №287 (а.с.6). Оригінал вказаного Державного акта на право власності на земельну ділянку позивачем втрачено та нею було розміщено оголошення в газеті про визнання цього Державного акта недійсним (а.с.9). Позивач зверталася до відділу Держземагентства у Кременчуцькому районі з заявою про видачу їй дубліката державного акта на право власності на земельну ділянку, але їй в цьому було відмовлено з посиланням на нормативні акти (а.с.7,8). Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції відмовила позивачу в державній реєстрації нерухомого майна по наданій ксерокопії Державного акту (а.с.32). Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч.1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд постановляє рішення про визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №620200, виданого 27 серпня 2002 року. [PERSON] при вирішенні справи просила судові витрати покласти на неї. Згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її вартість складає 69 702 гривень 57 копійок, тобто ціна позову відповідає цьому розміру. Позивач при зверненні до суду з позовною заявою повинна була сплатити судовий збір в розмірі 1% ціни позову, що відповідно складає 697 гривень 03 копійки, але нею було сплачено судовий збір у меншому розмірі, лише 229 гривень 41 копійок. Тому з позивачки має бути достягнуто різницю недоплаченого судового збору в сумі 467 гривень 62 копійки (697,03-229,41).

Outcome: approved