Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок площею 2,00 га, та 3,89 га, розташованих на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, які належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 15 серпня 2002 року, та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 4 березня 2004 року. Разом з тим, прізвище ім`я по батькові спадкодавця в Державних актах на право приватної власності на землю зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] » замість « [PERSON] ». При видачі документів [PERSON] не звернув уваги на ці помилки та не виправив їх. За наявності цих помилок заявник на теперішній час не в змозі отримати спадщину, яка залишись після смерті свого батька. В судове засідання заявник не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. В зв`язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 15 серпня 2002 на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації ради народних депутатів від 30 квітня 2002 року № 136/А 2002, розташовану на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, ім`я, по батькові» помилково записано " [PERSON]" замість " [PERSON]" та Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 4 березня 2004 на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації ради народних депутатів від 27 листопада 2003 року № 455/А-2003, розташовану на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, ім`я, по батькові» помилково записано " [PERSON]" замість " [PERSON]" (а.с. 11; 12). [INFO] року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданий Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області його прізвище, ім`я, по-батькові зазначено як « [PERSON] » (а.с. 10). З заявою про виправлення помилок [PERSON] звернувся до Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с.13;). Так, з письмових показів свідків [PERSON] та [PERSON] , мешканців с . Калачівка Тарутинського району Одеської області вбачається, що вищезазначені Державні акти належить саме [PERSON] (а.с. 35-37). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть їй право отримати спадщину батька у вигляді земельних ділянок, тому суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved