Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] 02.11.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі 13.08.2006 року народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Шлюб сторін було розірвано за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 28.10.2013 року. Повідомила, що за ненадання [PERSON] матеріального утримання своїх дітей, за її позовом 27.11.2013 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області винесено рішення, яке 23.06.2014 року змінено рішенням Апеляційного суду Вінницької області, і остаточно вирішено стягнути з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей аліменти в твердій сумі в розмірі 400 грн. на місяць на кожну дитину. Вказала, що 07.03.2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого 29.04.2014 року народилась дочка [PERSON], також зазначила, що прізвище її доньки [PERSON] "Герасименко" було змінено нею на "Попадин", згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія І-АМ №144528. Зазначила, що у звязку з загальним подорожчанням продуктів харчування та предметів життєвої необхідності, а також збільшення вартості комунальних послуг вона потребує значних матеріальних витрат, а тому суми аліментів в розмірі 400 грн. на місяць на кожну дитину є недостатнім, крім того, зміна сімейного стану та народження дочки вплинуло на її теперішній матеріальний стан, внаслідок чого її обовязок утримання двох синів у первісному розмірі обмежений, до того ж, вона з 28.04.2017 року ніде не працює, та знаходиться на утриманні чоловіка, також вказала, що вона сплачує 100 гривень щомісяця на харчування однієї дитини у шкільній їдальні. У звязку з викладеним просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 400 грн. до 888,50 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість з аліментів в розмірі 1036,59 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.11.2017 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду 09.01.2018 року із викликом сторін у справі (а.с.19). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.01.2018 року на підставі статті 19, пункту 9 частини першої Перехідних положень ЦПК України продовжено розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження (а.с.27). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.01.2018 року розгляд справи відкладено на 19.02.2018 року, у звязку з першою неявкою відповідача по справі (а.с.28). Позивач за її належним викликом в судове засідання не з'явилася, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.26). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.24,31), вдруге не зявився в судове засідання, про причини повторної неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не представив, своєї позиції щодо спору не представив. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2018 року, у звязку з повторною неявкою відповідача вирішено проводити заочний розгляд справи, на підставі ст.280-281 ЦПК України (а.с.32). За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні установлено, що згідно копій свідоцтв про народження серії 1-АМ №151767 (а.с.2) та серії 1-АМ №059245 (а.с.3) відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 28.10.2013 року (а.с.5) шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №232, розірвано. Згідно копії рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23.06.2014 року (а.с.4) рішення Жмеринського міськрайонного суду від 27.11.2013 року змінено, та визначено щомісячну суму аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 400 грн. на кожну дитину. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ №144528 (а.с.7) [PERSON] та [PERSON] 07.03.2014 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про народження серії І-АМ №283412 (а.с.8) позивач [PERSON] має також на утриманні дочку [PERSON], [INFO]. Згідно копії довідки Станіславчицької загальноосвітньої школи І-ІІ-ІІІ ступенів №303 від 24.10.2017 року (а.с.9) [PERSON] харчується в шкільній їдальні за кошти матері (місячна плата харчування становить 100 гривень). Згідно копії довідки Жмеринського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управляння юстиції у Вінницькій області від 23.10.2017 року №10/15826 (а.с.10) встановлено, що згідно виконавчого листа №130/2812/14-ц, виданого 11.03.2015 року Жмеринським міськрайонним судом про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.09.2013 року до досягнення старшою дитиною повноліття, вбачається заборгованість про сплату аліментів від [PERSON] станом на 30.09.2017 року, що становить 1036,59 гривень. Згідно копії довідки Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 24.10.2017 року №2120 (а.с.11) вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO], до складу її сімї входять: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]; чоловік [PERSON], [INFO], колишній чоловік [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає з червня 2013 року; діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180, 181, 184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дитини віком від 6 до 18 років: з 01 травня дo 30 листопада 2017 року 1777 грн. Таким чином, відповідно до наведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на день подачі позову до суду 02.11.2017 року не може бути меншим ніж 888 гривень 50 копійок на дитину, тобто 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму 1777 грн. на час подачі позивачкою позову до суду, а отже сплата аліментів відповідачем на одну дитину у розмірі 400 грн. вочевидь є нижчою від визначеного законом мінімуму 888,50 грн., а тому заявлена позивачем про збільшення розміру аліментів саме до вказаного розміру, є обґрунтованою. На підставі наведених доказів в судовому засіданні встановлено наявність визначених матеріальним законом зобов'язань відповідача [PERSON] щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], вказане позивачем невиконання у добровільному порядку яких відповідачем ні в який спосіб не спростовано та не представлено заперечень стосовно батьківства по відношенню до останніх. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів сімейний стан позивача [PERSON] змінився із народженням нею доньки [PERSON], [INFO], перебування у відпустці по догляду за якою та обовязок надання утримання своїм малолітнім дітям вочевидь обмежують можливість позивача надання у первісному розмірі утримання дітям: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що за відсутності інших утриманців у відповідача визначає необхідність пропорційного збільшення стягуваних з нього, як з батька останніх, аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а оспорюваний розмір аліментів в сумі 400 грн. не можна вважати достатнім для належного утримання дитини. Також, при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню до заявленого позивачем розміру. Таким чином, суд визнає необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачкою позовних вимог, тобто в розмірі 888,50 грн. на місяць на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки суд дійшов висновку у задоволенні позову щодо зміни розміру аліментів, то аліменти у зміненому розмірі слід стягувати від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня предявленого позову, так я позивачем не представлено об'єктивних підтверджень вчинення нею дієвих заходів щодо стягнення за попередньо заявлений період оспорюваних аліментів з відовідача саме у збільшеному розмірі. З відповідної дати набрання цим рішенням суду законної сили підлягає припинення стягнення оспорюваних аліментів у попередньо визначеному розмірі. Разом з тим, суд не вбачає підстав щодо задоволення позову в частині заявленої вимоги щодо додаткової вказівки стягнення аліментів з індексацією розміру аліментів відповідно до закону, оскільки незалежно від передбаченої законом такої норми права щодо аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, власне індексації підлягає відповідна сума аліментів за певних умов, що передачає підстави її проведення, сукупність яких заздалегідь не можуть бути передбачена, а тому не підлягає судовому зобов'язанню на майбутній час. Також суд не приймає до уваги надану позивачем довідку про заборгованість відповідача по аліментам на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], оскільки згідно положень ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.194-197 СК України та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження". За змістом вказаних норм закону розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках. Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016№ 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення іншого рішення суду стосовно вже первісно вирішеного спору про стягнення аліментів, а у спосіб вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, який визначає самостійний порядок відповідних проваджень, проте, не у позовному провадженні, в якому наразі заявлено дану вимогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 640,00 гривень необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: dismissed