overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що у серпні 2016 року він звернувся до Любашівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з метою оформлення пенсії за віком. Однак працівником фонду, під час перевірки наданих ним документів, було виявлено помилку у написанні його прізвища, а саме те, що у дублікаті трудової книжки вказано прізвище "[PERSON]" та в архівній довідці № 223 від 25.05.2016 року за документами фонду ЗАТ "Харчування" м. Ананьїв про прийняття на роботу та звільнення, також вказано "[PERSON]". Записи зроблено російською мовою. Заявник вказує, що помилка, яка була допущена під час оформлення дублікату його трудової книжки при написанні прізвища "[PERSON]" замість "[PERSON]" повністю скасовує його право на той загальний трудовий стаж, який необхідний для призначення та нарахування йому пенсії за віком, тому він звернувся до суду із даною заявою та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні під час розгляду справи заявник вимоги, викладені в заяві, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, взявши до уваги пояснення заявника та заяву представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно копії паспорту заявник - [PERSON], [INFO], уродженець м. Ананьєва Одеської області, мешканець [ADDRESS] (а.с.4-5). Встановлено, що відповідно до дубліката трудової книжки, вона заповнена 03 березня 1989 року на ім'я «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою)(а.с.6-10). У відповідності до копій архівних довідок про зарахування та звільнення з роботи №№221,223 від 25 травня 2016 року, архівна довідка №223 видана на ім'я «[PERSON] Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; ... від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: дубліката трудової книжки серії [NUMBER], заповненої на ім'я «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою), має для заявника значення для вирішення питання щодо нарахування йому пенсії за віком. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності документу, дубліката трудової книжки серії [NUMBER], заповненої на ім'я «[PERSON]» (запис зроблено російською мовою), дійсно належить [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 26033,01 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що 27.05.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір. 14.07.2017 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714 у відповідності до якого ТОВ "ФК"ЦФР" передає ТОВ "ФК"ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК"ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ "ФК"ЄАПБ" набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 26033,01 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.07.2017 р. ТОВ "ФК"ЄАПБ" не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, непогашена заборгованість становить 26033,01 грн. з яких: 13387,3 грн.-заборгованість за кредитом; 1,4 грн.-заборгованість відсотками; 6888,92 грн.- заборгованість за платою за управлінням кредитом; 5755,39 грн.-сума заборгованості за пенею, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з"явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, згодні на винесення заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Встановлено судом, що 27.05.2016 р. між ТОВ "ФК"ЦФР" та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.5-14). 14.07.2017 р. між ТОВ "ФК"ЦФР" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" укладено договір відступлення права вимоги №20170714 у відповідності до якого ТОВ "ФК"ЦФР" передає ТОВ "ФК"ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК"ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 17-19, 21-28). Відповідно до Реєстру боржників ТОВ "ФК"ЄАПБ" набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 26033,01 грн., тому, на підставі ст. ст. 526, 1054-1057 ЦК України, підлягає примусовому стягненню (а.с.13-16, 20). На підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»1762 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

05 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю 1У-ДН № 159733, виданого на ім*я "[PERSON]» 01.10.2002 року, посилаючись на те, що при написанні її ім*я українською мовою в цьому правовстановлюючому документі була зроблена помилка, замість правильного "[PERSON]" було написано "[PERSON]". Встановлення цього факту їй потрібно для вирішення своїх цивільних прав. У судове засідання представник заявника [PERSON], діючий за довіреністю, не з*явився, просить справу розглянути без його участі, заяву задовольнити та встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, про що суду надав заяву. Представники заінтересованих осіб - Територіальної громади в особі Криволуцької сільської ради Краснолиманського району Донецької області та Міськрайонного управління Держземагенства у м. Красному Лимані та Краснолиманському районі Донецької області, в судове засідання не з*явилися, просили справу розглянути без їх участі на розсуд суду, про що кожний окремо надали заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявниці [PERSON] на підставі рішення виконкому Криволуцької сільської ради від 20.06.2002 року № 15 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,8036 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Криволуцької сільської ради КСП "Заповіти Ілліча". Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1041. Даний акт [PERSON] було видано 01.10.2002 року, та при його складанні було допущено помилку при написанні українською мовою ім*я заявниці "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]". На теперішній час заявниця позбавлена можливості розпоряджатися та користуватися своїм майном на власний розсуд. Те, що правильне ім*я заявниці [PERSON] "[PERSON]" підтверджується паспортом громадянки України, виданого Краснолиманським МВ ГУМВС України від 05.03.1998 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, бо необхідний для розпорядження та користування своїм майном на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] від 19 травня 2016 року, ухваленого у вищезазначеній цивільній справі, позовні вимоги [PERSON], задоволенні у повному обсязі, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «МІСЬКИЙ [PERSON]» (ЄДРПОУ 34353904, юридична адреса: 03141, місто Київ, вул. Соломянська, 33) на користь [PERSON], [INFO], іпн.2033807174, суму вкладу за Договором строкового банківського вкладу №2630/46/160221 Ваш Стабільний (з виплатою відсотків щомісячно) від 21.02.2014 року, у розмі-рі, - 873 685 (вісімсот сімдесят три тисячі шістсот вісімдесят пять) грн. 07 коп., з яких: - сума неповернутого вкладу 800 000 (вісімсот тисяч); - нараховані, але не сплачені відсотки, станом на 21.10.2014 року 73 685 (сімдесят три тисячі шістсот вісімдесят пять) грн. 07 коп. У задоволенні решти вимог уточненого позову, Позивачу відмовити, за недоведеністю позовних вимог. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.06.2016 року справу повернено до Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.220 ЦПК України, оскільки при ухваленні рішення, судом першої інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання, не зявилися. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що дане питання підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з вказаним позовом Позивач у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно частини 1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Станом на день винесення рішення був виключений п.22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" згідно якого Відповідач №1 був звільнений від сплати судового збору. У відповідності до підпункту "1" п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "про судовий збір" за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки, уточнені позовні вимоги задоволенні судом у частково, тому на користь держави з Відповідача №1 - Публічного акціонерного товариства "Міський [PERSON]", слід стягнути суму судового збору у розмірі - 6 890,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2015 року в задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено. Однак при винесені вищезазначеного рішення стосовно позовної вимоги про повернення земельної ділянки судом не було ухвалено рішення. Також, при подачі позову позивачем було сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору за вимогу немайнового характеру, несплаченим залишилися 279 грн. 50 коп. судового збору, який повинен бути сплачений за вимогу майнового характеру, а саме повернення земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник відповідача Бугель М.М. свою думку щодо винесення судом додаткового рішення не висловили, пославшись на розсуд суду із зазначених питань. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до переконання про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. Суд обгрунтовує свій висновок наступним. Оскільки рішенням суду від 09 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено, а вимога про повернення земельної ділянки є похідною від першої, то в задоволені цієї частини позовних вимог суду теж необхідно позивачу відмовити. Окрім того, згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Також, згідно з ч. 3 ст. 6 вказаного Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Тобто, враховуючи, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 27949,18 грн., що визначено сторонами у п. 5 договору оренди землі № 1046 від 01.12.2006 року (а. с. 35), то необхідно стягнути з позивача за вимогу майнового характеру, а саме повернення земельної ділянки, судовий збір в сумі 279 грн. 50 коп.. Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також судом не було вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфо-простір" (далі по тексту - ТзОВ "Інфо-простір") про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Постановляючи вказане рішення у даній справі, суд не в повному обсязі вирішив питання про судові витрати. Позивач та представник відповідача Матвійчук О.М. в судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили. Їх присутність не є обов'язковою при розгляді даного питання в судовому засіданні, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 220 ЦПК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у справі слід постановити додаткове рішення суду, яким вирішити питання про судові витрати. В поданій позовній заяві позивач ставила окремі вимоги: дві вимоги немайнового характеру (визнання недостовірною інформацію та зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію) та одна вимога майнового характеру (відшкодування моральної шкоди). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 500,00 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди (майнового характеру), однак не сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру. Так, згідно вимог ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи, що кожна окрема вимога повинна бути оплачена судовим збором, тому з позивача в корить держави слід достягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. (243,60 грн.+243,60 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~12\~жовтня 2021\~року [PERSON] пред`явив в суд позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 29 листопада 2021 року ухвалено рішення по справі, яким судом задоволено вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено судом у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви. \~ \~ \~ \~Відповідно\~ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. \~ \~ \~ \~Згідно до ч. 1\~ст. 3 цього Закону, судовий збір, зокрема, справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір"\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. \~ \~ \~ \~Згідно до ч. 2\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою, справлянню підлягає судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 908,00 грн. та не більше 11350,00 грн.; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справлянню підлягає судовий збір в розмірі 908,00 грн. \~ За\~змістом статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд\~\~приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 908 гривень підлягає стягненню з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 04 лютого 2006року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 21. Позивач вказує, що вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Подружжя неповнолітніх дітей немає. Майновий спір мають намір вирішити окремо. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, згідно письмової заяви просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Волошина". Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 04 лютого 2006року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Подружжям під час реєстрації шлюбу прізвища не змінювалися. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни -інвалідів війни, крім того, він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копіями відповідних посвідчень (а.с.6-8). Відповідно до положень п.п.9,10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, а також позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позиваа на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п.1.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Оскільки позов обґрунтований, а позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved