Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна та приватний виконавець Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що на початку січня 2018 року його карткові рахунки, на які перераховується заробітна плата та пенсія були заарештовані приватним виконавцем Говоровим Павлом Володимировичем на підставі виконавчого напису нотаріуса. Про арешт карткових рахунків йому повідомили працівники «Ощадбанку» в якому відкриті рахунки на отримання пенсії та заробітної плати. 15 січня 2018 року він звернувся з заявою до голови правління Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» Черненка С.П. про надання пакету документів стосовно заборгованості по кредиту і кредитній картці (виписки договори) на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса. Відповідь від ПАТ «ПУМБ» не надійшла. 16 січня 2018 року представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON] звернувся до приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, з приводу підстав накладання даних арештів. [PERSON] пояснив, що 10.11.2017 року Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в особі представника стягувача Жевега Катерина Валеріївна подала заяву про примусове виконання виконавчого напису НМІ № 176638 від 28.07.2017року, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 63275, 26 гривень за кредитним договором № 26256019101867 від 19.03.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» ідентифікаційний код юридичної особи 14282829 та [PERSON] . На підставі вищезазначеної заяви та виконавчого напису нотаріуса від 28.07.2017 року серія НМІ № 176638, 10.11.2017 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП 55132555. 16.11.2017 року на підставі ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» ним було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а 26.12.2017 року було винесено постанову про арешт коштів боржника на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження». У виконавчому написі нотаріуса від 28.07.2017 року серія НМІ № 176638, шо виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною зазначено період за який проводиться стягнення, а саме: з 14 липня 2016 року по 14 липня 2017рік, тобто стягнення проводиться за один рік із яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - становить 27 366,22 грн; прострочена заборгованості за комісією - 10 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 35 062,31грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 836,73грн; за вчинення виконавчого напису на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» стягнуто з [PERSON] - 600грн. Виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною не підлягає виконанню оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим грубо порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону "Про нотаріат" про безспірність заборгованості. Банк не проінформував [PERSON] про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечення зі сторони [PERSON] стосовно розміру заборгованості, зазначена сума набула б статусу безспірної, а приватний нотаріус повинен був перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Боржник, [PERSON] за виконавчим написом жодних повідомлень про усунення порушень не отримував ні від стягувача ні від будь-кого іншого. Кредитний договір № 26256019101867 від 19.03.2013 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» не посвідчувався нотаріусом. Позивач не отримувала договору відступлення прав вимоги, вказаного у виконавчому написі нотаріуса. Позивач не отримував вимоги відповідача про погашення заборгованості. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за договором об`єктивно позбавило позивача можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між позивачем та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, оскільки нотаріусом під час вчинення виконавчого напису було грубо порушено вимоги законодавства, виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому просить суд визнати виконавчий напис від 28.07.2017року НМІ № 176638 що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 4221 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 63 275, 26 гривень за кредитним договором № 26256019101867 від 19.03.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» ідентифікаційний код юридичної особи 14282829 та [PERSON] таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. 21.09.2018\~року відповідачем Публічним акціонерним\~товариством «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» через\~канцелярію суду\~подано відзив\~на позовну\~заяву.\~В якому\~зазначає,\~що ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі не погоджується з усіма обставинами викладеними у позовній заяві та заперечує проти всіх заявлених вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю, безпідставністю та невідповідністю нормам чинного законодавства, виходячи з наступного. Між позивачем та ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», було укладено карткового рахунку № [NUMBER] від 19.03.2013 року, зі встановленим лімітом овердрафту (п.2.3.) у розмірі 15000,00 грн, розміром комісії за обслуговування овердрафту 2%, процентною ставкою за користування несанкціонованим овердрафтом 36%. Позивач вказав, що до підписання ним цієї пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Фактично шляхом здійснення та акцепту вищевказаної пропозиції сторонами було досягнуто згоди та укладено договір з наданням кредиту між позивачем та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», на умовах якого позивачу був наданий кредит. Процедура вчинення виконавчих написів нотаріусами регулюється ст. ст. 87-89 ЗУ «Про нотаріат», затвердженим постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим наказом МЮУ № 296/5від 22.02.2012 «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Перелік документів\~містить вичерпні\~підстави для\~вчинення виконавчого\~напису і\~розширювальному тлумаченню\~не підлягає.\~Саме передбачені\~ним документи\~є такими,\~що підтверджують\~безспірність заборгованості,\~і всі\~вони були\~надані нотаріусу\~із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису,\~а нотаріус,\~відповідно,\~мав всі\~передбачені законодавством\~підстави та\~повністю дотримався\~процедури вчинення\~виконавчого напису.\~А тому,\~посилання позивача\~на те,\~що начебто\~нотаріус мав\~би зазначати\~обставини за\~якими вчинено\~напис та\~нібито загальновідомі обставини за якими боржник мав би визнавати свою заборгованість спростовуюсь вищенаведеним, адже підтвердження безспірності заборгованості має чітко визначений характер. Щодо безспірності заборгованості варто зазначити, що в основу розмежування «спірної» і «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення позивача до неї, як суб`єктивна ознака, а фактичний характер правовідносин, як об`єктивна ознака. Вирішення питання, чи є заборгованість об`єктивно безспірною, відноситься до Кабінету Міністрів України, який встановив вичерпні документи, наявністю яких має підтверджуватись безспірність. 05.07.2017 р. в рамках справи № 6-887цс17 ВСУ дійшов висновку що, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру. Твердження позивача щодо недопустимості доказів, що засвідчували б цивільно-правову відповідальність, не знаходить свого підтвердження, та є голослівним та нічим не підтвердженим, адже нотаріус здійснив напис в рамках закону, та за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того, відповідно до ст. 1054 ЦК України встановлено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.» Факт погодження та укладення кредитного договору позивач засвідчив підписом, тобто погодився з формою, змістом та умовами даного договору. Безспірність заборгованості як іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц). Відповідно до умов договору вказано, що «Банк має право вимагати від Клієнта дострокового виконання зобов`язань щодо погашення овердрафту та відповідно сплати процентів, комісії за обслуговування овердрафту тощо, а клієнт зобов`язаний їх виконати протягом 34 днів від дати відправлення банком письмового повідомлення.». 19.06.2017\~року ПАТ\~«ПУМБ» було\~направлено письмову\~вимогу №774\~щодо розміру\~заборгованості станом\~на 14.06.2017р.,\~яка складала\~62438,53\~грн.,\~з вимогою\~про погашення\~даної суми\~в строк\~до 21.06.2017р.,\~в тому\~числі з\~попередженням щодо\~застосування позасудового стягнення, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису, а також згідно з якою Банк інформував, що є правонаступником АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (аналогічно передбачено п.п. 3.1 гл.16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій щодо реалізації прав та обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання полягає не в змісті кредитного договору, а в реально існуючих правовідносинах, які складаються з прав та обов`язків (Постанова ВСУ від 14.06.2017р. по справі №644/6558/15-ц). Як зазначалось вище, вимога була направлена 26.06.2017 року, а за аналогією, при схожих обставинах справи у Постанові ВСУ від 14.06.2017р. по справі №644/6558/15-ц визначено «виходячи з умов кредитного договору та положень статті 599 ЦК України днем настання основного зобов`язання у спірних правовідносинах є наступний день після спливу 31 календарного дня з дати відправлення банком на адресу позичальника вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань.». В даному випадку у позивача було більше 30 днів і від дати направлення і з дня отримання вимоги на виконання своїх зобов`язань і виконавчий напис вчинений з урахуванням вимог законодавства. Крім того, відповідно до умов кредитного договору розмір ліміту овердрафту може бути змінено, тому розрахунки наведені позивачем є такими, що не відповідають дійсності. Просить залишити позовну заяву [PERSON] до ПАТ «ПУМБ», третя особа: приватний нотаріус КМНО Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець Говоров Павло Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - без задоволення. В засідання представник позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за їх відсутності не надало, причини неявки суду не повідомило. Про час і місце слухання справи повідомлене належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про слухання справи у її відсутності. Третя особа приватний виконавець Говоров Павло Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис 28.07.2017року, яким стягнуто з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 26256019101867 від 19 березня 2013 року, укладеним ним із Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» ідентифікаційний код юридичної особи 14282829 заборгованості за період з 14.07.2016 року по 14.07.2017 року у розмірі 63\~275,26грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - становить 27 366,22грн; прострочена заборгованості за комісією - 10 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 35 062,31грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 836,73грн; за вчинення виконавчого напису - 600грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 55132555 від 10.11.2017року приватним виконавцем Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4221, виданого 28.07.2017року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» коштів у розмірі 63875,26грн. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. керувалась ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач зазначає, що сума невиконаних зобов`язань яка зазначена у виконавчому написі не є безспірною, оскільки не відповідає умовам кредитного договору № 26256019101867 від 19.03.2013 року, крім того, нотаріально посвідченої угоди, яка повинна бути для одержання виконавчого напису не укладалась. Суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved