Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з відповідача - [PERSON] 10024,19 грн. заборгованості за послуги з опалення та підігрів води, які позивач надавав відповідачу згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують послуги. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], являється споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання шляхом відкриття особового рахунку на ім'я [PERSON]. Опалювальна площа квартири складає 31,6 кв. м. У зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує послуги за опалення та підігрів води за період часу з 01.11.2008 року по 01.05.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в загальній сумі 10024,192 грн.. Представник позивача Харіна Н.М., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що у квартирі [ADDRESS] крім неї та її сина [PERSON], 1997 року народження, був зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який був зобов'язаний солідарно з відповідачкою сплачувати послуги за опалення та підігрів води. [INFO] [PERSON] помер. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки [PERSON] помер, та не був членом її сім'ї, вона не повинна нести відповідальність за зобов'язаннями [PERSON]. Крім того, відповідач просила суд застосувати строк позовної давності до нарахованої заборгованості. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 19.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованим у реєстрі за № 3107, [PERSON] та [PERSON] (відповідач) придбали квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на спірне майно за № 16174648 від 05.10.2007 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному на підставі Договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2013 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 21 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова (актовий запис № 14) розірваний. Також, у вказаному рішенні суду зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] сімейно-шлюбні відносини припинені п'ять років тому. Заочне рішення набрало законної сили. Згідно зі Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 13.12.2013 року, [PERSON] помер [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 16364 від 13.12.2013 року. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за № 1784 від 29.04.2014 року, виданої КП «Жилкомсервіс» Дільниця № 55, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають дві особи з 09.10.2007 року: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Також з 14.11.2007 року у вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON], який виписаний 25.12.2013 року у зв'язку зі смертю. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, за період з 01.11.2008 року по 01.05.2014 року у відповідача утворилась заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 10024,19 грн.. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" являється юридичною особою і здійснює господарську діяльність Згідно положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у вигляді послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісяця, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з п. 17, п. 18, п. 20, п. 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" - послуги з централізованого водопостачання та водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених нормативів (норм) споживання. У разі відсутності у квартирі засобів обліку, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідачу здійснюється, виходячи з встановлених тарифів. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" - споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Під час судового розгляду справи позивач наголосила, що квартира [ADDRESS] є постійним місцем проживання її сина [PERSON], [INFO]. Також, відповідачка наголосила, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.11.2008 року по 01.04.2011 року, а також зазначила, що вона здійснювала оплату за опалення та підігрів води за період з 01.05.2011 року за двох осіб (за себе та свого сина [PERSON].). Розмір загальної суми, сплаченої відповідачкою за вказані послуги за цей період складає 4604,18 грн., на підтвердження чого нею надані копії квитанцій, які свідчать про оплату послуг за опалення та підігрів води. Разом з цим, відповідачка зазначила, що оскільки її колишній чоловік був власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], він був зобов'язаний сплачувати за послуги за опалення та підігрів води, та вважає безпідставним покладення на неї обов'язку щодо погашення заборгованості, яка утворилась за життя у [PERSON] перед КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у спільній частковій власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України смерть фізичної особи є юридичним фактом припинення її цивільної правоздатності, отже і здатності мати цивільні обов'язки. Таким чином, суд вважає, що оскільки квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідачці (1/2 частина) та належала її колишньому чоловікові - [PERSON] (1/2 частина), який помер [INFO], покладення позивачем обов'язку сплати заборгованості за опалення та підігрів води, яка утворилась у [PERSON], на відповідачку [PERSON] є безпідставним та необґрунтованим. Разом з цим, слід зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися до спадкоємців померлого боржника, оскільки за змістом ст.ст. 1218, 1219 ЦК України, до складу спадщини відносяться і цивільні обов'язки, носієм яких був спадкодавець за життя. [PERSON] в судовому засіданні просила суд застосувати до нарахованої КП "Харківські теплові мережі" заборгованості строк позовної давності. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Станом на день звернення до суду КП "Харківські теплові мережі" із вказаним позовом (04.06.2014 року), строк позовної давності вимог позивача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.11.2008 року по 03.06.2011 року сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Згідно з відомістю нарахувань та оплат за теплову енергію станом на 05.06.2014 року, КП «Харківські теплові мережі» нараховано до сплати за теплову енергію за період з 04.06.2011 року по 01.05.2014 року 7143,67 грн.. Згідно з цією ж відомістю нарахувань, відповідачкою за період з 04.06.2011 року по 01.05.2014 року сплачено позивачеві за послуги з опалення та підігрів води за двох осіб 4305,46 грн., проте відповідачка мала сплатити за вказаний період за двох осіб суму у розмірі 4762,44 грн. з наступного розрахунку: 7143,67 грн. / 3 = 2381,22 грн. - сума до сплати за одну особу; 2281,22 грн. х 2 = 4762,44 грн. - сума до сплати за двох осіб. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась за період часу з 04.06.2011 року по 01.05.2014 року в сумі 456,98 грн. (4762,44 грн. - 4305,46 грн.). Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 5,55 грн. з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial