Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гуменецької сільської ради Камянець-Подільського районну , Камянець-Подільської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті баби - [PERSON], яка померла 02 листопада 2003 року, а саме на земельну частку (пай) реструктуризованого КСП «Заліснянське» без визначення меж цієї земельної частки на місцевості на території Гуменецької сільської ради . Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що баба позивача була членом КСП «Заліснянське», яке було створене на базі радгоспу технікуму і при житті набула право на земельну частку (пай) . Однак при житті [PERSON] право на земельну частку ( пай ) не оформила, тому позивач , як її спадкоємець, просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну частку , право на яку набула його баба . В судове засідання представник позивача не зявився. Подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав. Представник Гуменецької сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник Камянець-Подільської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що КСП «Заліснянське» було створено в процесі реорганізації ДСП «Заліснянського» і стало його правонаступником відповідно до протоколу загальних зборів трудового колективу за № 1 від 12 вересня 2002 року, що підтверджується архівною довідкою від 04 серпня 2017 року за № Р-458 від/01-27 архівного відділу Камянець-Подільської районної державної адміністрації. З копії протоколу загальних зборів членів КСП «Заліснянське» від 01 березня 2003 року вбачається, що цим протоколом було затверджено списки членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мали право на земельну частку (пай) і до списку цих громадян включена членом КСП «Заліснянське» [PERSON]. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ч. 1\~ст. 26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. З копії свідоцтва про смерть , виданого Заліською 2 сільською радою Камянець-Подільського районну , актовий запис № 17 від 03 листопада 2003 року вбачається, що [PERSON] померла 02 листопада 2003 року. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 грудня 2004 року , виданого Другою Кам'янець Подільською державною нотаріальною конторою , зареєстрованого в реєстрі за № 4629 вбачається, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON], яка померла 02 листопада 2003 року Відповідно до ч. 2 ст.. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В звязку з тим, що баба позивача , яка набула право на земельну частку (пай), таке право не оформила, позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору. Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору , те, що баба позивача набула право на земельну частку , за ним слід визнати право власності на земельну частку (пай) за рахунок земель не витребуваних земельних часток ( паїв) на території Гуменецької сільської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved