Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 1 травня 1993року уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], який був зареєстрований у смт. Куликів сільської Ради Жовківського району Львівської області, про що зробленний актовий запис. Після реєстрації шлюбу дівоче прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], на якому залишаюсь у спільному шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] народилася донька - [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану Дублянської міської Ради Львівської області зроблений запис №18. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося і в 2014 році сторони розлучилися. Соціально-матеріальні обставини склалися так, що з бувшим чоловіком вони проживають в одній квартирі по різним кімнатам. З 2014 року позивач з відповідачем подружніх відносин не підтримують, кожний користується своїми матеріальними можливостями. Намагаються вирішити питання окремого проживання за різними адресами. Крім цього зазначає, що фактично одна займається вихованням і матеріальним забезпеченням неповнолітньої доньки [PERSON]. Доводиться синові [PERSON] допомагати матеріально. Відповідач тільки після наполегливих вимог інколи надає на утримання доньки мізерні кошти. Оплату комунальних послуг в квартирі в якій вони проживають [PERSON] не здійснює. Вказує, що відповідач працює водієм маршрутки ЛКП, юридична адреса - м. Львів, вул. Авіаційна, 1., та з метою ухилення від надання відповідної матеріальної допомоги на виховання і утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], приховує свій дійсний заробіток. Крім цього вказує, що відповідач не надає відповідної допомоги для забезпечення виховання і матеріального утримання неповнолітньої доньки [PERSON], тому у відповідності з ч.3 ст.181 СК України вважає справедливим прийняти рішення суду про сплату ним аліментів на утримання доньки в твердій сумі. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, та просить стягувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 1 травня 1993 року уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], який був зареєстрований у смт. Куликів сільської Ради Жовківського району Львівської області, про що зробленний актовий запис. Після реєстрації шлюбу дівоче прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], на якому залишаюсь у спільному шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] народилася донька - [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану Дублянської міської Ради Львівської області зроблений запис №18. Позивач стверджує, що дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір'ю, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає коштів на її утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання ним обов'язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 року», установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Суд враховує при визначенні розміру аліментів, той факт, що відповідач офіційно працює, на на своєму утриманні інших дітей, непрацездатних осіб немає. А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 грудня 2018 року становить 2027 гривні, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3723,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, той факт, що дитина знаходиться на утриманні позивача, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітньої дитини, а саме, доньки, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 27.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби дитини. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704.80 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved