Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму банківського вкладу, який знаходиться на вкладному рахунку у відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2013 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу [NUMBER] „Класік", згідно якого розмістив у відповідача строковий вклад в розмірі 8 681 доларів США, на строк з 04.02.2013 року до 09.02.2014 року включно, зі сплатою процентів за ставкою 9,00% річних. 11.02.2014 р. позивач також уклав з відповідачем договір-заявку № 313731/3923/370-14 „Класік", згідно якого розмістив грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у розмірі 800 доларів США, на строк з 11 лютого 2014 р. по 16 лютого 2015 р. 16.02.2015 року позивач звернувся до банку з заявою про повернення банківського вкладу. Однак відповідач до теперішнього часу не повернув суму банківського вкладу. У судовому засіданні позивач просить суд задовольнити його позов, та стягнути з відповідача кошти у розмірі 10 460 доларів 27 центів США, та 3 % річних за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань - 12 доларів 90 центів США, та витрати на правову допомогу - 5000 грн. Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснивши що дійсно позивач укладав договори банківського вкладу, однак по його закінченню подав заяву про повернення банківського вкладу, однак не зазначив спосіб повернення вкладів, крім того на даний час діє постанова НБУ України № 160 від 03.03.2015 року, яка регламентує діяльність банків в частині певного обмеження видачі готівкових коштів. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 04.02.2013 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу [NUMBER] „Класік", згідно якого розмістив в ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит"строковий вклад в розмірі 8 681 доларів США, на строк з 04.02.2013 року до 09.02.2014 року включно, зі сплатою процентів за ставкою 9,00% річних. 11.02.2014 р. позивач уклав з відповідачем договір-заявку № 313731/3923/370-14 „Класік", згідно якого розмістив грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у розмірі 800 доларів США, на строк з 11 лютого 2014 р. по 16 лютого 2015 р. Відповідно до п. 4.1 договору після закінчення строку, визначеного п.1.1 Договору, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший депозитний рахунок. Відповідно п.6 договору-заявки вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів. Згідно квитанцій від 04.02.2013 року на рахунок ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" від позивача надійшло 8 681 доларів США, згідно квитанції від 11.02.2014 року на рахунок ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" від позивача надійшло 800 доларів США. 16.02.2015 року позивач, звернувся до банку з письмовою заявою по повернення йому, після закінчення строку дії договорів грошових коштів, заява прийнята банком 16.02.2015 року, про що свідчить відбиток печатки банку на заяві позивача. В подальшому позивач також звертався до банку 20.02.2015 р. та 05.03.2015 р. Однак грошові кошти за договорами позивачу повернуто не було. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таке ж застереження щодо обмеження прав клієнта або вкладника встановлено і ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. Що стосується позовних вимог про стягнення 3% річних - 12 доларів 90 центів США у звязку з порушенням Банком грошового зобовязання на підставі ст. 625 ЦК України, то згідно з вказаною нормою боржник, який прострочив зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Заявлені позивачем вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., підлягають стягненню у розмірі 243 грн.60 коп. Так, за змістом ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Мінімальна заробітна плата складає 1218,0 грн. (ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік").Адвокат Кадурін І.В. приймав участь у судовому засіданні у цій справі 21.04.2015 року 30 хвилин. Розрахунок: 40 % від 1218,0 грн. = 487,20 грн. за 1 (одну) годину роботи/60 хвилин = 8,12 грн. за 1 (одну) хвилину роботи * 30 хвилин роботи = 243,60 грн. Звідси, лише витрати позивача на правову допомогу адвоката на суму 243, 60 грн. у цій справі є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2330 грн.28 коп. ( розмір задоволених позовних вимог - 10473 доларів 17 центів США , що еквівалентно гривні за курсом НБУ України на час винесення рішення - 2225,4387 ).

Outcome: approved