Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Кредитна спілка «Рідне коло» 12.01.2017 року звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що між Кредитною спілкою "Рідне коло" в особі Голови Правління [PERSON], який діяв на підставі Статуту, та [PERSON] укладено Кредитний договір № 933 від 20 березня 2009 року. Вказує, що на виконання Кредитного договору 20.03.2009 р. позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 20600,00 грн. (двадцять тисяч шістсот гривень 00 коп.). Зазначає, що згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. А отже Договір є підставою виконання зобов'язань. Відповідно до\~статті 21 Закону України «Про кредитні спілки»\~кредитна спілка має право надавати кредити своїм членам на умовах платності та строковості. Відповідно до п. 2.1. Кредитний договір діє до 20 вересня 2010 року, однак на день написання позовної заяви відповідач свої зобовязання не виконав, тому позивач вимушений звернутись до суду. Посилаючись на викладене просить стягнути з відповідача [PERSON] борг у розмірі 20500,00 грн. (двадцять тисяч шістсот гривень 00 коп.) та понесені судові витрати, повязані з розглядом цивільної справи. 24.04.2017р. позивач надіслав на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача 20600,00 грн. основного боргу, 98116,54 грн. боргу за відсотками та 28\~930,97 грн. інфляційні втрати. В подальшому, 23.05.2017р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд стягнути з відповідача 20\~600,00 грн. основного боргу, 56593,08 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам та 29409,69 грн. інфляційних втрат. Зазначена заява розцінюється судом як зменшення позовних вимог та оскільки відповідає вимогам ЦПК України, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, приймається судом до розгляду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4\~ст. 169 ЦПК України,у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений\~\~ і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання\~ ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що Кредитною спілкою "Рідне коло" в особі голови Правління [PERSON], який діяв на підставі Статуту, та [PERSON]\~\~укладено Кредитний договір №933\~\~від 20 березня 2009 року (а.с.3-5). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору кредит надається строком на 18 фактичних місяців з дати отримання Позичальником кредиту, тобто з 20.03.2009р. по 20.09.2010р. Плата за користування кредитом (проценти) становить 49% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту (п. 3.1. Договору). Згідно з п.3.7. Договору за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, з наступного дня за днем планового платежу згідно графіка розрахунків цей кредит визначається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 59 % річних від суми залишку кредиту (п. 3.8. Договору). Судом встановлено, що [PERSON] особисто як член кредитної спілки "Рідне коло" звертався із заявою про надання йому кредиту, що підтверджується заявою про надання кредиту від 20.03.2009 року (а.с.6). Згідно розписки від 20.03.2009 року [PERSON] отримав за кредитним договором 20500,00 грн. (двадцять тисяч пятсот гривень 00 коп.) (а.с.7). Зі змісту п. 3.3, п. 3.4 кредитного договору № 933 від 20.03.2009р., вбачається, що відповідач\~\~зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв'язку з чим, станом на 20.11.2013р. заборгованість становила\~20500,00 грн. Доводи позивача, що сума основного боргу становить 20\~600,00 грн. судом до уваги не приймаються, оскільки зі змісту розписки від 20.03.2009р. вбачається, що відповідач отримав за кредитним договором №933 від 20.03.2009р. кредит в сумі 20\~500,00 грн. Будь-яких інших доказів на підтвердження отримання відповідачем кредиту в сумі 20600,00 грн. позивачем не подано та не спростовано отримання відповідачем кредиту в розмірі 20\~500,00 грн. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 20\~600,00 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 20500,00 грн. В решті частині щодо стягнення 100,00 грн. основного боргу відмовити.\~ Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача відсотки за користування кредитом в розмірі 56593,08грн., розраховані за період з 20.03.2009р. по 20.11.2013р. з врахуванням основного боргу в сумі 20600,00 грн. Враховуючи те, що судом встановлено наявною заборгованість в розмірі 20500,00 грн., то відсотки за користування кредитом у визначений позивачем період з 20.03.2009р. по 20.11.2013р. становитимуть 56318,40 грн. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 56318,40 грн. В решті частині щодо стягнення заборгованості по відсоткам в сумі 274,68 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційних втрат в сумі 29407,69 грн., розрахованих за період з травня 2009р. по квітень 2017р. з врахуванням суми осново боргу в розмірі 20600,00 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем в матеріали справи, суд встановив неправильність нарахуваня інфляційних втрат. Зокрема, за розрахунком суду інфляційні втрати нараховуються на основну суму боргу 20\~500,00 грн. та за період з жовтня 2010 року (кінцевий термін погашення кредиту) по квітень 2017 рік (як визначено позивачем) та становлять 26102,92 грн. Враховуючи вище встановлене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 26102,92 грн., в решті частині в сумі 3304,77 грн. суд відмовляє. При укладенні договору сторони домовились, що відповідно до п.п. б п.5.4.3 кредитна спілка має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом зокрема у разі затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. За таких обставин суд вважає, що позов КС "Рідне коло" про стягнення боргу по кредитному договору підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 102\~921,32 грн. з яких 20500,00 грн. основний борг, 56318,40 грн. відсотки, 26102,92 грн. інфляційні втрати. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам (96,55%). На підставі викладеного та

Outcome: partial