Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № DN81AR19270156 від 13.03.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 47536.00 грн. на наступні цілі: 42000.00 грн. на купівлю автомобіля, 5536.00 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.03.2015 року. В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 13.03.2008 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] . В порушення укладених умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав і станом на 17.07.2013 року його заборгованість перед банком становить 135207 гривень 71 копійка, з яких: 40802 гривні 86 копійок - заборгованість за кредитом, 23412 гривні 55 копійок - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 10220 гривень 24 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; 54095 гривень 50 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250.00 гривень - штраф (фіксована частина); 6426 гривень 56 копійок - штраф (процентна складова)/ Посилаючись на викладенеПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 135207,71 грн. вилучити у відповідача та передати в заклад предмет застави - автомобіль ВАЗ 210994-20 реєстраційний номер [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави: автомобіля ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору куплі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку п. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволеню з наступних підстав. Відповідно до укладеного кредитного договору № DN81AR19270156 від 13.03.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 47536.00 грн. на наступні цілі: 42000.00 грн. на купівлю автомобіля, 5536.00 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.03.2015 року. Згідно з пунктом 17.9 кредитного договору предметом застави є автомобіля ВАЗ, модель: 210994-20, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/ шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. З розрахунку заборгованості за договором № DN81AR19270156 від 13.03.2008 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON], вбачається, що станом на 17.07.2013 року його заборгованість перед банком становить 135207 гривень 71 копійка, з яких: 40802 гривні 86 копійок - заборгованість за кредитом, 23412 гривні 55 копійок - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 102220 гривні 24 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; 54095 гривень 50 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250.00 гривень - штраф (фіксована частина); 6426 гривень 56 копійок - штраф (процентна складова (а.с.9-12) Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договром застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договром або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, ст. 20 цього Закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом або договром. Згідно п. 13.1 кредитного договору після настання події Дефолту та спливу строку, встановленого у статті 12.2.5 Договору для добровільного погашення забезпечених вимог, предмета застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог, а пунктом 12.1 цього Договору передбачено, що для цілей Договору подією дефолту вважається будь-яка з наступних подій, в тому числі перевищення заборгованості більш як на 10 % суми наданого кредиту. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосування однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Виходячи з вимог п.1 та п.2 ч.1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом чи продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved