Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ „Державний ощадний банк України", про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її мати [PERSON], яка померла [INFO], ще за свого життя 18.02.1998 року склала заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори, згідно якого належну їй квартиру [ADDRESS], заповіла в рівних частках відповідачам [PERSON], [PERSON] та позивачу [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на майно, яке належало [PERSON], є відповідачі [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем спільно не проживали, як і не вчинили інших дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті матері [PERSON], на спадкове майно не претендують, що підтвердили нотаріально посвідченими заявами. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом та за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], площею 0.107 га, вартістю 5099 гривень 62 копійки, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, знаходиться по [ADDRESS], грошові вклади з нарахованими процентами та компенсацією, що знаходяться в Маневицькому ТВБВ № 10002/050 ПАТ „Державний ощадний банк України" на рахунках [NUMBER] та [NUMBER], які належали [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінив, просив суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом та за законом право власності на квартиру [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.107 га, вартістю 5099 гривень 62 копійки, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, знаходиться по [ADDRESS], грошові вклади з нарахованими процентами та компенсацією, що знаходяться в Маневицькому ТВБВ № 10002/050 ПАТ „Державний ощадний банк України" на рахунках [NUMBER] та [NUMBER], які належали [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Підтвердили, що у встановлений законом термін спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли і на неї не претендують. Позивач [PERSON], представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ „Державний ощадний банк України" в судове засідання не з'явилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ „Державний ощадний банк України" подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та представника третьої особи, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON], представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПАТ „Державний ощадний банк України". Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являлася власником квартири [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0.107 га, вартістю 5099 гривень 62 копійки, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, знаходиться по [ADDRESS], грошових вкладів з нарахованими процентами та компенсацією, що знаходяться в Маневицькому ТВБВ № 10002/050 ПАТ „Державний ощадний банк України" на рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO]. Ще за свого життя 18.02.1998 року остання склала заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори, згідно якого належну їй квартиру [ADDRESS], заповіла в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняла, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на майно, яке належало [PERSON], є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем спільно не проживали, як і не вчинили інших дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті матері [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] на спадкове майно не претендують, що підтвердили нотаріально посвідченими заявами. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначене підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, третьою особою та її представником, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 18.02.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори Бондарчук Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 316, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 4.11.2008 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 6.08.1963 року, свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.01.2001 року, свідоцтва про право власності на житло від 24.09.1996 року, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28664698 від 13.01.2011 року, рішення Колківської селищної ради Маневицького району № 19 від 20.03.1997 року, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 30/3.17 від 14.01.2014 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району № 2734-2736 від 29.11.2013 року та № 2912 від 17.12.2013 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, ощадних книжок на ім'я [PERSON], постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 107/02-31 від 6.02.2014 року, нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON] про відмову від спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 145/01-16 від 13.02.2014 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом та за законом на квартиру [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0.107 га, вартістю 5099 гривень 62 копійки, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва, знаходиться по [ADDRESS], грошові вклади з нарахованими процентами та компенсацією, що знаходяться в Маневицькому ТВБВ № 10002/050 ПАТ „Державний ощадний банк України" на рахунках [NUMBER] та [NUMBER], які належали [PERSON], фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON]

Outcome: approved