Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

24 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центрофінанс" (далі - ТОВ "ФК "Центрофінанс") звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту. Позов обґрунтовано тим, що між відповідачем [PERSON] та ТзОВ "ФК "Центрофінанс" 30.09.2014 року був укладений договір фінансового кредиту №В1Л1000410, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 14.10.2014 року. Умовами укладеного договору передбачено, що позичальник приймає на себе зобов'язання повернути суму кредиту і заплатити суму нарахованих на кредит відсотків по дату повернення суми кредиту. Погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у відповідності з графіком повернення платежів, який є невід'ємною частиною укладеного договору. Період нарахування відсотків починається з моменту отримання позичальником суми кредиту та закінчується датою повернення суми кредитних коштів кредитору. Відсотки продовжують нараховуватися кредитором на залишок заборгованості за сумою кредиту поки кредит залишається неповерненим. У випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальник за факт прострочення сплачує кредитору штраф в розмірі 200 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та належним чином не відреагував на надіслану 27.10.2014 року письмову вимогу ТОВ "ФК "Центрофінанс" про повернення суми боргу за кредитним договором. Станом на 21.11.2014 року перед ТОВ "ФК "Центрофінанс" у відповідача утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 4280 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 2080 грн., штраф - 200 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 243,60 гривень. До проведення судового засідання представник позивача - директор ТОВ "ФК "Центрофінанс" Наворенський О.В. подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати без участі представника ТОВ "ФК "Центрофінанс", одночасно вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. У додатково поданій заяві від 29.12.2014 року також просив стягнути з відповідача 96,00 грн. за розміщення в газеті судового оголошення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті "Волинь нова" про виклик відповідача в судове засідання. За таких обставин суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197, ст.224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтями 1050 та 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 30.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового кредиту №В1Л1000410, за умовами якого ТзОВ "ФК "Центрофінанс" надало [PERSON] кредит в сумі 2000,00 грн. на особисті цілі на умовах платності, терміновості і поворотності, строком на 14 календарних днів: з 30.09.2014 року до 14.10.2014 року, зі сплатою 2 (двох) відсотків за кожний день користування кредитом (730%/732% річних) від суми кредиту (а.с.3). Позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути суму кредиту і сплатити суму нарахованих на кредит відсотків по дату повернення суми кредиту. Договором визначено, що погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у відповідності з графіком повернення платежів, який є невід'ємною частиною укладеного договору (п.1.5 договору). Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору фінансового кредиту №В1Л1000410 від 30.09.2014 року, з яким [PERSON] ознайомився під підпис та отримав його копію, останній зобов'язався погасити отриманий кредит 14.10.2014 року в загальній сумі 2560,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - сума основного боргу та 560,00 грн. - сума нарахованих відсотків (а.с.3 на звороті). Умовами договору визначено, що період нарахування відсотків починається з моменту отримання позичальником суми кредиту та закінчується датою повернення суми кредиту кредитору. Відсотки продовжують нараховуватися кредитором на залишок заборгованості за сумою кредиту поки кредит залишається неповерненим. Нарахування відсотків здійснюється виходячи з величини процентної ставки, періоду фактичного користування кредитом та кількості днів у році (365 або 366 днів відповідно) (п.1.4 договору). Укладеним договором також передбачена відповідальність за порушення його умов, а саме, у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальник сплачує кредитору штраф в розмірі 200 грн. за факт прострочення (п.4.1 договору). Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.1054, 1055 ЦК України, між сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, договір підписаний сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки, відповідач був ознайомлений з умовами договору, особисто його підписав, то зобов'язання є таким, що має виконуватись. Позивач зі своєї сторони умови кредитного договору виконав повністю та видав [PERSON] обумовлену договором суму кредиту - 2000,00 грн., що об'єктивно підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткового касового ордеру від 30.09.2014 року (а.с.5). [PERSON] зі своєї сторони взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим 27.10.2014 року ТзОВ "ФК "Центрофінанс" надіслало на адресу останнього письмову претензію про погашення заборгованості за укладеним договором фінансового кредиту №В1Л1000410 від 30.09.2014 року, яка станом на 27.10.2014 року становила 3280,00 грн., та одночасно попередило про звернення до суду з позовом у випадку невиконання зобов'язання або ненадання відповіді (а.с.9). Невиконання відповідачем зобов'язання за договором фінансового кредиту доводиться наданим позивачем розрахунком, відповідно до якого станом на 21.11.2014 року заборгованість становить: за кредитом - 2000,00 грн., по відсотках за користування кредитом - 2080,00 грн., штраф - 200 грн. (а.с.10). Зазначений розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, не суперечить цивільному законодавству та суд в повному обсязі погоджується з його правильністю. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача кредитна заборгованість в розмірі 4280,00 грн. (2000,00 грн. тіла кредиту + 2080,00 грн. нарахованих відсотків + 200 грн. штрафу). У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони усі понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №286 від 19.11.2014 року позивачем сплачено 243 гривні 60 копійок судового збору та відповідно до платіжного доручення №310 від 29.12.2014 року - 96 гривень витрат, пов'язаних із публікацією судового оголошення.

Outcome: approved