Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП «Жилкомсервіс» на його користь майнову шкоду у розмірі 22317 грн.; моральну шкоду у розмірі 20000 грн.; понесені судові витрати у розмірі 908 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.; витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 1500 грн. посилаючись на те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Фактично позивач проживає у квартирі зі своєю дружиною, несе усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, утриманню та обслуговування нерухомого майна. Заборгованості по оплаті послуг з утримання та обслуговування багатоквартирного житлового будинку немає. Вказана квартира розташована на 5-му поверсі у 5-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку. Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс» згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації № 199 від 28.02.2007. Згідно Додаткової угоди до договору № 1288 від 28.02.2007 про передачу майна в господарське відання від 01.09.2016, КП «Жилкомсервіс», як «користувач» за договором, зобов`язаний здійснювати всі необхідні дії, пов`язані з експлуатацією і ремонтом, підтримкою в технічному стані переданого майна. Будинок перебуває в дуже поганому стані, що змусило позивача та членів його родини звертатися протягом 2016-201 9рр. до відповідача з проханнями провести ремонт будинку, однак він отримував відповіді від КП «Жилкомсервіс» про те, що фінансування органом місцевого самоврядування ремонту будинку не здійснювалося. 27.01.2019 при плюсовій температурі повітря, що мало наслідком таїння снігу, відбулося залиття квартири із даху будинку. Так стеля та кутова стіна були повністю залиті водою.Позивач звернувся до начальника дільниці №33 КП «Жилкомсервіс» для складання акту залиття. На місце події прибула комісія 33 дільниці КП «Жилкомсервіс» та склала відповідний акт, проте сам акт позивачу або членам його родини надано не було. У листопаді 2019 року, в період масових осадів, у зв`язку із зливовими опадами, в поєднанні з аварійним станом покрівлі над зазначеною квартирою та над під`їздом № 4 зазначеного житлового будинку потік дах. Внаслідок чого порушені санітарно-гігієнічні норми житлових приміщень квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] сповістив про затоплення КП «Жилкомсервіс». 29.11.2019 комісією представників дільниці № 33 КП «Жилкомсервіс» складено Акт обстеження під`їзду [ADDRESS] , яким встановлено, що у під`їзді, на стінових панелях маються місця відшарування штукатурно-покрасочного слою, місцями до бетонної основи. Течія покрівлі над сходовою клітиною мається. У квартирі маються сліди залиття у кімнаті, на стіні з вікном на площі орієнтовно 2,5 м * 0,5 м, стеля над вікном 1,5 * 0,2, 1,0 м *0,2 м - у місцях розташування стиків панелей. На сходовій клітині 5-го поверху, на стелі, на стінах є місця відшарування штукатурного стою, у окремих місцях є випадіння зі швів цементного розчину. Встановлено необхідність проведення ремонту під`їзду [ADDRESS] та покрівлі над квартирою [ADDRESS] . Так як після затоплення у приміщеннях квартири підвищена вологість, запах гнилі, на стінах пліснява та грибок; порушена пожежна безпека, так як вода потрапляє до внутрішньо-стінної електропроводки, пошкоджено оздоблення стін та стелі в квартирі. Все це унеможливило проживання мешканців квартир в антисанітарних умовах. Проте, що КП «Жилкомсервіс» було освідомлено про наявність пошкодження даху багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] свідчать листи від директора КП «Жилкомсервіс» від 19.11.2019 (тобто до залиття у листопаді 2019 року), де вказано про необхідні проведення ремонтних робіт покрівлі над квартирою [ADDRESS] , герметизацію стиків стінових панелей квартири [ADDRESS] та про те, що ремонтні роботи не заплановані у 2019 році. Отже, відповідач, розуміючи факт триваючого завдання майнової шкоди, жодних дій для усунення пошкодження не вчиняв протягом 2016-2019 рр. У зв`язку із тим, що заливання квартири через пошкодження даху тривало протягом 2016- 2020 рр., позивач фактично був позбавлений можливості вільно користуватися своїм майном, що призвело до моральних страждань. На підставі викладеного, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом за судовим захистом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 29.03.2021 року позивачем [PERSON] подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04 червня 2021 року, представник відповідача КП «Жилкомсервіс» - Шевченко В.Я., не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, подав відзив на позов, в якому вказував, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем. Позивачем в позові не зазначено яким чином КП «Жилкомсервіс» порушило права позивача. КП «Жилкомсервіс» жодних договорів з позивачем відносно проведення ремонту будинку [ADDRESS] не укладав. Позивачем не приведено актів цивільного законодавства де вказано, що КП «Жилкомсервіс» повинно було відремонтувати покрівлю даху будинку, тобто КП «Жилкомсервіс» не має перед позивачем обов`язків, в контексті позовних вимог. Крім того, питання фінансування ремонтів житлових будинків не входить до компетенції КП «Жилкомсервіс» та його статутних завдань, підприємство не несе відповідальності за виконання чи невиконання робіт пов`язаних з їх фінансуванням, так як ніхто безоплатно виконувати роботи не буде. КП «Жилкомсервіс» не може нести відповідальність за невиконання робіт, які не були профінансовані. Враховуючи викладене, КП «Жилкомсервіс» вважає, співвласники багатоквартирного будинку, зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі проведення робіт пов`язаних з ремонтом покрівлі, а тому просить в позові до КП «Жилкомсервіс» відмовити в повному обсязі. 08 червня 2021 року позивач [PERSON] , скориставшись своїм правом подав відповідь на відзив, в якому просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивач - [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічно викладені у позовній заяві. Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» - Шевченко В.Я. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з обставин викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Конституцією України у ст. 55 гарантується судовий захист прав і свобод людини і громадянина, незважаючи на наявність у правових нормах вказівки на можливість такого захисту (ст.8 Конституції). Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом , можуть заслуговувати на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. За положеннями ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК. Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2008 року, виданого державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори. Вищевказаний житловий будинок обслуговує дільниця № 33 КП «Жилкомсервіс». Рішенням виконавчого комітету ХМР № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. У відповідь на адвокатський запит адвоката Гусарової В.В., Харківська міська рада, в особі юридичного департаменту, повідомила, що відповідно до інформації Департаменту житлово-комунального господарства від 17.02.2021 року № 661/0/90-21 житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі КП "Жилкомсервіс" згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації № 199 від 28.02.2007 року. 28.11.2006 року у спецвипуску газети «Слобода» було опубліковано публічний типовий договір про надання житлово-комунальних послуг, яким передбачено предмет договору, права та обов`язки сторін, строк дії договору, оплата спожитих послуг. Пунктом 1 договору визначено, що предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Рішенням виконавчого комітету ХМР № 188 від 22.02.2007 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» вирішено Управлінню житлового господарства підготувати необхідні документи для передачі житлового фонду від житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова до КП «Жилкомсервіс». Управлінню комунального майна та приватизації міської ради здійснити передачу в установленому порядку житлового фонду з господарського відання житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова в господарське відання КП «Жилкомсервіс». Згідно Додаткової угоди до договору № 1288 від 28.02.2007 року про передачу майна в господарське відання від 01.09.2016 року, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР передало у господарське відання КП «Жилкомсервіс» майно для подальшого використання у відповідності до вимог даного Договору. Відповідно до п. 1.3. даного договору, перелік майна (основних засобів), яке надається КП «Жилкомсервіс» на праві господарського відання зазначається в Актах приймання-передачі майна. Так, згідно Акту приймання-передачі основних фондів (житлові будівлі) Московського району, житловий будинок [ADDRESS] був прийнятий КП «Жилкомсервіс» у господарське відання. Таким чином, наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися відносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку, де знаходиться квартири позивача. В акті обстеження під`їзду [ADDRESS] від 29.11.2019 року, складеного комісією дільниці № 33 «Жилкомсервіс» встановлено, що будинок 5-ти поверховий, 4-х під`їзний, панельний, 1969 року забудови. Квартира [ADDRESS], 1-но кімнатна . У під`їзді, на стінових панелях маються місця відшарування штукатурно-покрасочного слою, місцями до бетонної основи. Течія покрівлі на сходовою клітиною мається. У квартирі маються сліди залиття у кімнаті, на стіні з вікном, на площі орієнтовано - 2,5 м x 0,5 м, стеля над вікном - 1,5 м x 0,2 м; 1,0 м x 0,2 м; у місцях розташування стиків панелей. На сходовій клітині 5-го поверху, на стелі, та стінах, є місця відшарування штукатурного слою, у окремих місцях є випадіння зі швів цементного розчину. Дроти електричних мереж місць провисання не мають, мережі провайдерів упорядковані. Висновком комісії встановлено, що потрібен ремонт під`їзду [ADDRESS] ; потрібен ремонт покрівлі над квартирою [ADDRESS] та під`їзду [ADDRESS] . Згідно листа КП «Жилкомсервіс» № М-19/16608,0703 від 19.11.2019 року щодо ремонту та утримання будинку № [ADDRESS] вбачається, що поточний ремонт будинків не входить до тарифу за яким відбувається нарахування за сплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. При обстеженні встановлено, що необхідно виконати ремонт покрівлі над квартирою [ADDRESS] , герметизацію стиків стінових панелей квартири [ADDRESS] , ремонт під`їзду № 4 за вищевказаною адресою. Ремонтні роботи не заплановані у поточному році. Листом КП «Жилкомсервіс» № М-19/17969.0703 від 16.12.2019 року встановлено, що необхідно виконати ремонт покрівлі над квартирою [ADDRESS] , ремонт стиків стінових панелей квартири [ADDRESS] . Це питання буде розглянуто при формуванні планів на 2020 рік з урахуванням виділеного бюджетного фінансування. Згідно відповіді юридичного департаменту Харківської міської ради № 1518/9-21 від 26.02.2021 року, вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс» згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації № 199 від 28.02.2007 року та включено до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Обов`язки КП «Жилкомсервіс», як балансоутримувача будинків, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова визначено в Статуті КП «Жилкомсервіс», публічному договорі про надання житлово - комунальних послуг, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV, Наказі від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Враховуючи вищенаведене, КП «Жилкомсервіс» відповідно до Уставу здійснює функції утримання на балансі переданих йому за договором будинків, у тому числі і будинку [ADDRESS] , тобто є балансоутримувачем та відповідно до укладеного договору про надання житлово- комунальних послуг надає послуги по утриманню будинку, споруд та при домової території, здійснює поточний ремонт, своєчасно проводить підготовку будинку і технічного обладнання до експлуатації в осіньо - зимовий період, що включає в себе усунення несправності даху, відповідно до Наказу від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, проте нехтуючи законами не внесли будинок, де мешкає позивач до титульного списку планового поточного ремонту житлових будинків, хоча протікання даху та відповідно його ремонт необхідно було провести ще в 2016 році. Так, за змістом ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтею 20 Закону передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Статтею 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, порядок надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ст. 18 Закону, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. Відповідно до п. 2.4 Правил, поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону балансоутримувач має право здійснювати функції утримання на балансі переданого йому майна за договором з власником майна та управляти їм, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна та зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна, забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону передбачено, що до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Враховуючи вищенаведене КП «Жилкомсервіс» повинен нести відповідальність за нанесену позивачу матеріальну та моральну шкоду. За змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Вказана позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 23.12.2020 року у справі № 666/213/16-ц. З метою встановлення розміру матеріальної шкоди заподіяної квартирі [ADDRESS] внаслідок її систематичного залиття, позивач [PERSON] звернуся до Фізичної особи-підприємця [PERSON] де між ними була укладена Угода про виконання робіт з незалежної оцінки майна від 08.02.2021 року. Відповідно до звіту про визначення вартості збитків, що призвели до завдання майнової шкоди власникам квартири за адресою: [ADDRESS] , вартість збитків становить 22 317 грн. Крім того [PERSON] сплатив за угодою про виконання робіт з незалежної оцінки майна від 08.02.2021 року за виконані роботи по визначенню суми майнової шкоди квартири [ADDRESS] - 1500 грн., що підтверджується дублікатами квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, матеріальна шкода підтверджується зазначеними вище доказами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з КП «Жилкомсервіс» на користь позивача [PERSON] майнової шкоди у розмірі 22317 грн. та витрат пов`язаних із розглядом справи у розмірі 1500 грн. підлягають задоволенню. Доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов, зокрема те, що відповідач не є балансоутримувачем будинку позивача, є неналежним відповідачем по справі, жодної шкоди відповідач позивачу не спричинив, відсутність договору, укладеного між сторонами про надання житлово-комунальних послуг, які б обумовлювали ремонт покрівлі і посилання відповідача на ст. 382 ЦК України про те, що власність зобов`язує, матеріалами справи не підтверджуються є безпідставними та спростовуються перевіреними судом доказами, які надав позивач по справі. Верховний суд у подібних правовідносинах також задовольнив аналогічні позови у справах № 639/3568/16-ц (Постанова ВС від 25.09.2019 року), № 712/717/16-ц (Постанова ВС від 26 червня 2019 року). Що стосується позовних вимог про стягнення з КП «Жилкомсервіс» на користь позивача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 20000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст. ст. 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, при існуванні її вини. Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає доведеним факт спричинення моральної шкоди, оскільки змінився звичний уклад життя позивача, він змушений жити в залитій водою квартирі, що створило значні незручності, суд вважає достатнім і необхідним стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial