Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У жовтні 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт батька та його приналежності до національності «німець». Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник народився 02 червня 1955 року в селищі Ак-Тау, Тельманського району, Карагандинської області, Республікі Казахстан. Його бабуся [PERSON] (дошлюбне прізвище - Францен) О.В., яка була рідною матір'ю [PERSON], була уродженою німкою, сповідувала лютеранську віру, дотримувалася традицій німецької культури. 31 березня 1930 року народився батько заявника [PERSON], де в графі батько та його національність вказано «[PERSON] -росіянин», а в графі мати «[PERSON] - росіянка» та відсутні відомості щодо національності дитини. При зверненні до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції з заявою щодо внесення змін до актового запису про народження №195 від 23.07.1971 року, заявнику було відмовлено, у звязку з тим, що внести зміни до вказаного актового запису відділом ДРАЦС РС ММУЮ не має можливості. За такого, заявник вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки на даний час прагне відновити та зберегти своє етнічне походження та етнічне походження батька відповідно до положень Закону України «Про національні меншини». Заявник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд вимоги заяви задовольнити в повному обсязі. Представник Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень по справі не має. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту приналежності до німецької національності суд враховує наступне. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Встановлення факту приналежності до німецької національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам німецького походження. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне. Як вбачається з довідки державного архіву Пензенської області № 9-М від 17.01.1995 р., зазначено що в Лютеранскій церкві м. Пензи, в списку народжених і хрещених в 1898 року, 01.02.1898 року в м. Мокшане Пензенскій народилася [PERSON]. [PERSON] [PERSON]. Батько: [PERSON], Матір: [PERSON], уродженця Фон-Геммельман. Відповідно до довідки Куйбишевського архівного управління № 24Б від 22.06.1936 року, зазначено, що [PERSON] (уродженка Францен) [PERSON] навчалась в жіночій гімназії. Відповідно довідки, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб, актова запис про шлюб № 122 від 29.09.1925 р. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де у графі батька вказано «Битін Олександр Матвійович», національність «росіянин», а у графі мати вказано «Битіна Олена Володимирівна», національність «росіянка». 08 липня 1928 року народилася [PERSON], де у графі батька вказано «Битін Олександр Матвійович», а у графі мати вказано «Битіна Олена Володимирівна». 02 червня 1955 року народився [PERSON], де у графі батько вказано «[PERSON], національність - росіянин», а у графі матір вказано «[PERSON], національність - росіянка» та відсутня графа щодо національності дитини. Згідно із повторної копії висновку від 05.12.1995 року, було встановлено, що [PERSON], уродженка с. Симбухово, Мокшанського р-на, Пензенської обл. Батьки: батько - [PERSON], росіянин, мати - [PERSON], німка про те свідчить актовий запис № від 29.07.1928 на підставі який видан свідоцтво про народження АР № 4302393 від 29.07.1928 р. видане Богородським р/радою Макшанського р-на Пензенськой обл. При отриманні [PERSON] первинного паспорта вона обрала національність батька"росіянин", згідно Указу Президента України від 31.12.1991 р. громадяни мають право змінити національність згідно національності другого з батьків та встановлено змінити в паспорті [PERSON] національність з "росіянка" на "німка" згідно поданої заяви та актового запису про народження. Відповідно довідки, яка видана [PERSON], в тому, що 9.04.1996 р. їй замінено паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України, у зв'язку з паспортизацією в Україні. В старому паспорті національність була змінена з "росіянка" на "німка", згідно з висновку ОПР і МР Корабельного РО НГУ УМВДУ в Миколаївській області,. Згідно висновку до суду відділу реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва № 31/3 від 10.01.2002 року, розглянувши заяву [PERSON] про внесення змін, доповнень та виправлень, поновлення запису акту про народження 33 від 05.04.1930 р. по Новосельської сільської ради Кормиловського району Омської області, виправивши національність "росіянин" на "німець" та встановлено у з/а про народження 33 від 05.04.1930 року поНовосельській с/раді Корміловського району Омської області значиться національність - росіянин, де значиться дата народження - 31.03.1930 р. У витягу з паспорта значиться дата народження - 28.03.1930 р. Аналіз документів свідчить, що внести виправлення в з/а про народження 33 від 05.04.1930 р. по Новосельській с/раді Корміловського району Омської області не має можливості, в зв'язку з відсутністю необхідних документів, та в зв'язку з розбіжністю даних про дату народження. 14 вересня 2009 року батько заявника [PERSON] помер. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. За такого, оскільки тітка заявника [PERSON] є за національністю німкою, отже батько заявника [PERSON] був німцем, але не встиг за час свого життя визначити дійсної національної приналежності, а також те, що бабуся заявника була німкенею, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «німець», як це передбачено Законом України «Про національні меншини». Враховуючи вищенаведене, встановлення юридичного факту належності заявника до німецької національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved