Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання його дій по внесенню виправлень в заповіт не вдень його складання незаконними. Рішенням суду позов задоволений. Суд визнав незаконними дії приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] по внесенню виправлень в заповіт, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 24.09.2009 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1050, не в день вчинення нотаріальної дії, а саме 24.09.2009 року, і стягнув з приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн. В апеляційних скаргах приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Доводи апеляційних скарг приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] зводяться до того, що спір повинен розглядатись в межах Закону України „Про нотаріат", обраний позивачем спосіб захисту не відповідає нормам права і висновки суду про незаконність дій нотаріуса по внесенню виправлень в заповіт не в день складання заповіту є необґрунтованими. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2009 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений заповіт за реєстраційним номером № 1050 від імені [PERSON] У зв'язку з тим, що в заповіті була зроблена помилка у написанні по-батькові спадкоємиці і в даті складання заповіту, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] ручкою виправив помилки та зробив про це оговорку до підпису свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підписували заповіт в порядку ст.1253 ЦК України, та перед підписом нотаріуса. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2013 року за позовом [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 24.09.2009 року від імені [PERSON], був визнаний нікчемним з тих підстав, що печатка, якою скріплені виправлення в заповіті використовувалась нотаріусом після посвідчення заповіту, і, таким чином, в порушення п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виправлення в заповіт вносились не під час вчинення нотаріальної дії. [PERSON] просила визнати незаконними дії приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] по внесенню виправлень в заповіт не вдень вчинення нотаріальної дії, і просила врахувати що вона 20 років мешкала зі спадкодавцем, а зараз вона втратила те, на що розраховувала, і не має іншого житла. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при посвідченні заповіту приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] порушив положення п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України від 03.08.2004 року, п.5.4.12. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом МЮ України від 31.12.2008 року, то його дії є незаконними. Проте, такі висновки суду зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідають матеріалам справи. Так, відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. В абз.2 вказаної норми зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Діяльність приватного нотаріуса регламентована Законом України „Про нотаріат". В ст. 27 вказаного закону зазначено, що шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Як убачається з позовної заяви, [PERSON] просила визнати дії приватного нотаріуса незаконними. Проте, ні ч.2 ст.16 ЦК України, ні Закон України „Про нотаріат" не містить такого способу захисту порушеного права або інтересу як визнання дій приватного нотаріуса незаконними. Стаття 50 Закону України „Про нотаріат" визначає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Нотаріальна дія, а саме посвідчення заповіту приватним нотаріусом [PERSON], була предметом розгляду у суді і рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2013 року було встановлено порушення нормативних актів при вчиненні цієї дії. Крім того, позивач, звертаючись з позовом, повинна вказати в чому полягає порушення її прав і яким чином вона бажає захистити свої права або інтерес. В позовній заяві [PERSON] звертала увагу на те, що на даний час вона не має житла і фактично втратила те, на що розраховувала за заповітом, але позов не містить вимог щодо відновлення прав. Також в позовній заяві є згадування ч.1 ст.27 Закону України „Про нотаріат", якою регулюється відшкодування шкоди заподіяної незаконними діями приватного нотаріуса, проте вимоги щодо відшкодування шкоди позивач в даному випадку не заявляла. Як пояснили представники сторін, вимоги щодо відшкодування шкоди розглядаються в іншій цивільній справі, з залученням страхової компанії, яка несе відповідальність в порядку ст.28 Закону України „Про нотаріат". За таких обставин, спосіб захисту, обраний позивачем, не ґрунтується на нормах закону, а тому відсутні підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки вказаним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed