Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд стягувати з з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, згодом змінила вимоги та просить стягувати з нього по 1/4 частині від усіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на кожну дитину окремо, з дня подачі позову і до повноліття дітей. В суді позивач змінені позовні вимоги підтримала та пояснила, що діти проживають з нею, спору щодо їх місця проживання не має. Відповідачем в добровільному порядку до січня 2014 року надавалися кошти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. В суді відповідач вимоги про стягнення з нього аліментів в твердій грощовій сумі не визнавав. Представник відповідача в суді змінені позовні вимоги визнала частково, а саме в розмірі 1/4 від доходів відповідача на двох дітей та просить суд стягнення проводити з січня 2014 року, оскільки фактично кошти відповідачем на утримання дітей надавалися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Рівненського районного суду від 25.09.2013 року. Неповлнолітні діти сторін [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], проживають разом з позивачем [PERSON], яка, крім них, нікого на своєму утриманні не має, що відповідачем не заперечується. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти у твердій грошовій сумі визначаються у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення для справи (ч.1 ст. 184 СК України). У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться відповідно до вимог ст. 183 СК України у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, він працює директором магазину "АІС АЗЧ Маркет" та регулярно отримує дохід, який складає з грудня 2012 року по травень 2013 року 8253,88 грн. Відповідач інших утриманців та пільг не має, є працездатним, проживає окремо від дітей у м.Львові. Відповідачем не доведено наявність інших зобовязань матеріального характеру. Суд враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи (ч.1 ст.184 СК України), часткове визнання позову, його фактичну можливість сплати коштів на утримання дітей, відсутність інших утриманців, працездатність, відсутність доказів про його незадовільний стан здоров"я, вважає за доцільне та можливе визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу), а саме 1/3 частини заробітку чи іншого доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Щодо вимоги представника відповідача про стягнення аліментів з часу ухвалення рішення судом, то, на думку суду, вона не підлягає до задоволення, оскільки згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, яку тлумачити на користь будь-кого із сторін не є допустимим. У зв"язку з тим, що відповідачем визнається розмір аліментів у частині 1/4 частини його доходу, сплата ним коштів на утримання дітей до січня 2014 року, та не досягнення у суді угоди з приводу часу з якого стягувати аліменти, дає можливість сторонами у разі пред"явлення позивачем виконавчого документа до виконання врегулювати це питання на стадії виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.88, п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.2 Закону України „Про судовий збір" з відповідача в прибуток держави підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, керуюсь ст.ст.3,10,11,60,88,214,215,218 ЦПК України , суд -

Outcome: approved