Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року бабусі [PERSON], на 1/3 частку квартири [ADDRESS], житловою площею 28,6 кв. м., загальною площею 49,1 кв.м., що є підставою для реєстрації за нею права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] 13 червня 2000 року нею, її дідусем - [PERSON], та бабусею - [PERSON], було оформлено право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та отримано свідоцтво про право власності на житло. [INFO] року дідусь, [PERSON], помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку нерухомого майна по [ADDRESS], яку одноособово прийняла його дружина, її бабуся, - [PERSON] 27.11.2002 року [PERSON] було зроблено заповіт, згідно якого вона заповіла їй належну частину квартири [ADDRESS] [INFO] року її бабуся, [PERSON], померла, та після її смерті відкрилась спадщина на належні їй 2/3 частки квартири по [ADDRESS]. У встановленому законом порядку вона звернулась до Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі і про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 24.12.2013 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори Бурдік С.С. на її ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], але стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/3 частку квартири, яку [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2016 року Бурдік С.С., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності не зареєстровано у передбаченому законом порядку, а саме в БТІ, та рекомендовано було звернутися до суду для вирішення питання по суті. Вказує, що спадщину після смерті дідуся [PERSON], як спадкоємиця першої черги за законом, одноособово прийняла бабуся [PERSON], і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, але в силу юридичної необізнаності бабусі, право власності на успадковану частку нерухомого майна в ОКП «ДБТІ» зареєстровано не було. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судові засідання у справі не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має. Треті особи в судове засідання не з'явилися, письмово просили суд розглянути справу без їх участі, заперечень проти позову не мають. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] і [PERSON], та онукою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 1344 (а.с. 14), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 854 (а.с. 15), свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 2258 (а.с. 16), та свідоцтвом про одруження [PERSON], актовий запис № 5 (а.с. 17). 13 червня 2000 року позивачем [PERSON], її дідусем - [PERSON] та бабусею - [PERSON], внаслідок приватизації було набуто право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], та отримано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.06.2000 року (а.с. 12), технічним паспортом на квартиру ОКП "Дніпродзержинське БТІ" від 13.04.2003 року, реєстровий № 21510 (а.с. 23-24). [INFO] року [PERSON], помер, та після його смерті його дружина [PERSON] [INFO] року одноособово прийняла спадщину, у вигляді 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], шляхом отримання в Третій Дніпродзержинській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за реєстровим № 1-678, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від [INFO] року (а.с. 22). [INFO] року [PERSON], померла, що підтверджується її свідоцтвом про смерть, актовий запис № 141 (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй 2/3 частки квартири по [ADDRESS]. У встановленому законом порядку позивач звернулась до Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] і про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак 24.12.2013 року державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори Бурдік С.С. на її ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], але стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/3 частку квартири, яку [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2016 року Бурдік С.С., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності не зареєстровано в БТІ. Ці обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.02.2016 року (а.с. 9), заповітом [PERSON] від 27.11.2002 року (а.с. 18), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.12.2013 року (а.с. 19), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15317060 (а.с. 20), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42826011 (а.с. 21). Як вбачається з витребуваної судом спадкової справи № 419/2012, після померлої [INFO] року [PERSON], її донька [PERSON] - відповідач у справі, була повідомлена державним нотаріусом Бурдік С.С. про зміст заповіту [PERSON] від 27.11.2002 року на ім'я позивача [PERSON], та прийнято від [PERSON] заяву про її відмову від обов'язкової частки у спадковому майні, як непрацездатної. Отже, визнання відповідачем позову та її відмова від прийняття обов'язкової частки спадщини на користь позивача, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963р., яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Статтею 529 ЦК України в редакції 1963р. визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки про склад сім'ї ТОВ "Абонент ХХІ" від 17.07.2012 року (а.с. 25), [PERSON] була зареєстрована і проживала в квартирі [ADDRESS], до дня смерті [INFO] року. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у встановленому на той час законом порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, і вступила в управління і володіння спадковим майном свого чоловіка, а тому вважається такою, що правомірно набула право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала її чоловіку [PERSON], в порядку спадкування за законом. Згідно ч. 3 ст. 182 ЦК України, відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, в даному випадку право на оформлення спадщини позивача у судовому порядку пов'язане з відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] свідомо, добровільно, у встановленому законом порядку склала заповіт на ім'я позивача посвідчений державним нотаріусом, але в силу юридичної необізнаності не зареєструвала своє право власності на 1/3 частки квартири отриманої в спадок після смерті чоловіка [PERSON] Виходячи з наведеного, за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом, належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, є законні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спадкової квартири після смерті бабусі в порядку спадкування за заповітом, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 182, 316, 317, 319, 392, 1216-1223 ЦК України,

Outcome: approved