Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

15.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який було аргументовано наступним чином. У 2016 році, на підставі договору купівлі-продажу №2145/2016/080739, вона придбала у [PERSON] автомобіль марки "Hyundaj Accent", 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Після реєстрації державний номерний знак був замінений на [NUMBER]. В грудні 2016 року, під час намагання укласти договір-купівлі-продажу вищевказаного автомобіля, позивачка дізналась, що автомобіль перебуває в заставі ПАТ "Ідея Банк". 26.12.2016 року ПАТ "Ідея Банк" звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до первісного власника автомобіля - [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави (спірний автомобіль), в рахунок існуючого боргу за кредитним договором №910.19634 в сумі 95 575,20 грн., шляхом його продажу. [PERSON] була залучена до участі у даній справі в якості співвідповідача. В свою чергу позивачка звернулась до суду із зустрічною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття застави. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.03.2017 року у справі №299/2942/16-ц первісний позов банку був задоволено частково, стягнуто з [PERSON], на користь ПАТ "Ідеа Банк", 95 575,20 грн. кредитної заборгованості, а також судові витрати. Зустрічний позов задоволено в повному обсязі. Не погодившись з даним рішенням, ПАТ "Ідеа Банк" подав апеляцію на нього. Згідно рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27.11.2017 року апеляційну скаргу було задоволено, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед банком, було звернуто стягнення на автомобіль "Hyundaj Accent", шляхом його продажу, вилучено даний автомобіль у позивачки та передано ПАТ "Ідеа Банк" до моменту реалізації. 25.01.2018 року [PERSON] погасила перед банком існуючу заборгованість відповідача у сумі 84 961,3 грн. та звернулась до суду з вимогою про повернення вищевказаних коштів в порядку регресу. В судове засідання позивач та її представник не з'явились однак надали письмову заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просили слухати справу у їх відсутності. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті судова влада. Клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане суд прийняв рішення слухати справу у заочному порядку, оскільки на цьому наполягав позивач. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди; регресне зобов'язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2012 року між [PERSON] та ПАТ "Ідеа Банк" був укладений кредитний договір №910.19634 (а.с.25-26). Кредит у розмірі 101 697 грн. надавався відповідачу для купівлі автомобіля марки "Hyundaj Accent", 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER], який в свою чергу став засобом забезпечення виконання за даним договором (п.3.1 договору). 20.09.2016 року, на підставі договору купівлі-продажу №2145/2016/080739 (а.с.22-23), [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль марки "Hyundaj Accent", 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Після реєстрації державний номерний знак був замінений на [NUMBER] (а.с.24). Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.20), на момент укладання вищевказаної угоди на автомобіль марки "Hyundaj Accent", 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], була накладена заборона у виді застави. У 2016 році ПАТ "Ідея Банк" звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до первісного власника автомобіля - [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави (спірний автомобіль), в рахунок існуючого боргу за кредитним договором №910.19634 в сумі 95 575,20 грн., шляхом його продажу. [PERSON] була залучена до участі у даній справі в якості співвідповідача. В свою чергу позивачка звернулась до суду із зустрічною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виключення транспортного засобу з реєстру обтяжень. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20.03.2017 року у справі №299/2942/16-ц (а.с.5-10) первісний позов банку був задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №910.19634 від 26.11.2012 року в сумі 95575,2 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1433,63 грн.; скасовано захід забезпечення позову, а саме заборона [PERSON] вчиняти будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на транспортний засіб марки «HYUNDAI Accent», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], новий реєстраційний №АО3463ВК Зустрічну позовну заяву [PERSON] задоволено повністю, усунуто перешкоди в користуванні нею автомобілем HYUNDAI Ассеnt, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) Z94СТ41САСR162704, номер державної реєстрації АО3463ВК, (номер державної реєстрації в реєстрі обтяжень рухомого майна АО3005ВС), легковий седан - В, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Не погодившись з даним рішенням, ПАТ "Ідеа Банк" подав апеляцію на нього. Згідно рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27.11.2017 року (а.с.11-19) рішення Виноградівського районного суду від 20 березня 2017 року, в частині відмови в задоволенні вимог ПАТ «Ідея Банк» та задоволення зустрічного позову [PERSON], а також в частині скасування заходів забезпечення позову скасовано та ухвалено нове. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №910.19634 від 26.11.2012 року в сумі 95575,20 грн., звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль HYUNDAI Ассеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], шляхом продажу ПАТ «Ідея Банк» автомобіля будь-якій особі покупцю від імені власника за ціною не нижчою за ринкову, визначеною незалежним суб'єктом оціночної діяльності, з наданням ПАТ «Ідея Банк» права проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах МВС України, та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які пов'язані з продажем автомобіля. Вилучено у [PERSON] транспортний засіб, а саме автомобіль HYUNDAI Ассеnt, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та передано його ПАТ «Ідея Банк» на період реалізації предмета застави. У задоволенні зустрічного позов [PERSON] до ПАТ «Ідея Банк» про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відмовлено. Стягнуто на користь ПАТ «Ідея Банк» із [PERSON] 1515,80 грн. у відшкодування сплаченого судового збору. Враховуючи дане рішення суду, щоб не позбавитись права власності на спірний автомобіль, 25.01.2018 року [PERSON] погасила перед банком існуючу заборгованість відповідача у сумі 84 961,3 грн., про що свідчить квитанція №3992302 (а.с.27) та звернулась до суду з вимогою про повернення вищевказаних коштів в порядку регресу. З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так позивачкою понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 849,62 грн., враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що процесуальні витрати, про стягнення яких просить позивач, понесені саме у зв'язку з розглядом справи, вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Outcome: approved