Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] «Про стягнення заборгованості». В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначив, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], 27.04.2011 року, був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит на суму 8000, 00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Отримавши кредитні кошти, відповідач, [PERSON], неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, згідно наданих розрахунків, за період з 07.05.2013 року по 30.11.2015 року, становить 33 030 гривень 63 копійки та складається з: - 6694, 29 гривень, заборгованості за кредитом; - 21 744, 78 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2542,48 гривень, заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень - штраф /фіксована частина/; - 1549,08 гривень - штраф /процентна складова/, яку, як зазначено в позовній заяві, представник позивача просив суд стягнути з відповідача, разом з судовими витратами. Представник позивача, в судове засідання не з'явився, подав клопотання, відповідно до якого він зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково, та суду пояснила,що кредит було надано на 1 рік, як зазначено в позові. Їй надали 8000 гривень, однак кредитний договір, вона з банком не укладала, вимоги, щодо повернення, умови повернення суми, сторонами не оговорювались. Банк не виконав вимоги договору, про які йде мова, тому не можна звинуватити її в тому, що вона щось не виконала, бо з її боку порушення допущено не було. Що стосується повідомлень Банку, то вони надсилали текст з перепискою наступного змісту: «мінус 100 гривень», тобто вони самі знімали кошти з картки, вели самі з собою переписку, тому вона не згодна, бо їй, як клієнту банку, не було надано відомостей для обговорення умов по сумі, яку вона взяла, ніяких умов по поверненню коштів в Банк з нею не обговорювалися, тому вона не згодна із сумою, яка зазначена в позові. Також зазначений термін погашення суми, але позивач час тягнув, щоб збільшити відсотки. Якщо вона порушила умови, то чому банк не подав позов раніше, а дотягнув до 2016 року, щоб на клієнті заробити кошти. Їй надходило смс на 8000 гривень, вона їх витратила і цю суму згодна повернути. Вона ходила до банку та запитувала, як зазначені кошти повертати, їй пояснили, що будуть знімати відсотки із заробітної картки. Заробітною карткою на даний час вона не користується, бо Банк із заробітної картки знімав кошти, мотивуючи тим, що їм треба погашати її борг і нічого із отриманої заробітної плати не залишалося на картці. Вона вирішила відмовитися отримувати заробітну плату на картку Приватбанку, а тому звернулася в інший банк, а саме «Імексбанк», де вона отримала картку на яку надходила її заробітна платня. Картка «ПАТ «ПриватБанк» не закрита по теперішній час, на ній грошей не має. Заслухавши пояснення відповідача по справі, дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд дійшов висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.2011 року, [PERSON], власноручно склала анкету позичальника та заповнила додаткову інформацію, згідно якої надала письмову згоду на відкриття карткового рахунку, а також була ознайомлена з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, що разом становить Договір про надання банківських послуг, що підтверджується власноручним підписом [PERSON] на відповідній заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, в яких зазначено, що Клієнт дає свою згоду, на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Суд вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», і є договором, укладеним між відповідачем та Банком, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою". Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг". Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою". Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON], згідно наданих розрахунків, за період з 07.05.2013 року по 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 33 030 гривень 63 копійки, яка складається з: - 6694, 29 гривень, заборгованості за кредитом; - 21 744, 78 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2542,48 гривень, заборгованість за пенею та комісію, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 гривень - штраф /фіксована частина/; - 1549,08 гривень - штраф /процентна складова/,. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обов'язок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved