Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі по тексту позивач, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів") звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON]К.), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 362537444 від 13.05.2014 року у розмірі 38364,17 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", та [PERSON] укладено кредитний договір № 362537444, у відповідності до якого останній отримав кредит у розмірі 13820,00 грн., зі сплатою 0,01 % річних, строком на 36 місяців. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та процентів за кредитним договором. В порушення умов кредитного договору від 13.05.2014 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі, в результаті чого [PERSON] має заборгованість у розмірі 38364,17 грн., що складається з заборгованості за кредитом 13402,39 грн., заборгованості по процентам 4,19 грн., заборгованість за платою за управління кредитом 18047,59 грн., пеня 6910,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився., надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач, у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив застосувати до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" передбачені законом наслідки спливу позовної давності, а також розглядати справу за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що 13.05.2014\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~ "Центр фінансових рішень"та [PERSON] укладений кредитний договір № 362537444 (а.с. 5). Згідно п. 4 кредитного договору, надання кредиту за договором здійснюється на таких умовах: сума та валюта кредиту 13820,00 грн.; річна відсоткова ставка за кредитом 0,01 %; строк, на який надається кредит 36 місяців; цілі використання кредиту без обмежень; порядок надання кредиту перерахування на рахунок позичальника; повернення кредиту, внесення плати за ним щомісячно, за графіком платежів (додаток до договору); разова плата за кредитом 400,00 грн.; щомісячна плата за кредитом 3,49 % від суми кредиту, що становить 482,32 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань 0,3 % від суми прострочення за кожний день прострочення. Сплачується позичальником за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або внесення плати за кредитом. Відповідно до п. 6 кредитного договору, до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. У разі укладення позичальником договору страхування або договору про надання інших послуг, повязаних з наданням кредиту, позичальник несе, відповідно до графіку платежів (додаток до договору), витрати на надання зазначених послуг, які справляються за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. Додатком до кредитного договору від 13.05.2014 року № 362537444 встановлено графік платежів, яким визначена гранична дата щомісячного платежу, кількість днів користування кредитом, загальна сума щомісячного платежу (а.с. 6). Вказаним додатком встановлено 36 щомісячних платежів та гранична дата останнього щомісячного платежу 01.05.2017 року. 13.05.2014 року [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень"із заявою, в якій просив перерахувати кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. на його рахунок (а.с. 7). Згідно заяви-доручення від 13.05.2014 року, [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень"із вказаною заявою, в якій просив утримати із суми наданого йому кредиту за кредитним договором від 13.05.2014 року № 362537444 суму в розмірі 3420,00 грн. та перерахувати її в якості страхового платежу (витрат на страхування) за договором страхування від 13.05.2014 року № 362537444-С на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Відповідно до платіжного доручення № 142005678 від 13.05.2014 року, [PERSON] були перераховані кредитні кошти за кредитним договором № 362537444 від 13.05.2014 року в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 9). \~ \~ \~ \~З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень"№ 1154734-SG від 14.07.2017 року вбачається, що 28.05.2014 року здійснено погашення кредиту на суму 900,00 грн., з яких 02.06.2014 року здійснено списання відсотків в розмірі 0,07 грн., тіла кредиту достроково в розмірі 33,73 грн., тіла кредиту в розмірі 383,88 грн., плати за кредитом в сумі 482,32 грн. (а.с. 12). \~ \~ \~ \~14.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (Новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714, згідно умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 16-18). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за вищевказаним договором новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань боржників за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року, до реєстру боржників включений [PERSON] за кредитним договором № 362537444 від 13.05.2014 року, заборгованість за яким становить 38364,17 грн. (а.с. 19). \~ \~ \~ \~Пунктом 11 кредитного договору від 13.05.2014 року № 362537444 передбачено, що підписанням цього договору позичальник надав згоду на зміну кредитодавця на нового кредитодавця, що передбачає перехід всіх прав (відступлення всіх прав вимоги) та перехід всіх боргів) кредитодавця до іншої особи. У разі прийняття кредитодавцем рішення про зазначену заміну сторони за цим договором (зазначений перехід прав і обовязків кредитодавця до іншої особи) додаткова згода від позичальника не вимагається. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6.6. договору відступлення прав вимоги від 14.07.2017 року № 20170714, новий кредитор зобовязується самостійно (без участі кредитора) забезпечити надіслання від імені кредитора письмових повідомлень про відступлення новому кредитору прав вимоги простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції. В матеріалах справи міститься повідомлення про відступлення права вимоги № 001830661 від 21.07.2017 року адресоване [PERSON] (а.с. 14). Згідно зі статтею 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто, зобов'язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов'язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 362537444 від 13.05.2014 року вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором, станом на 20.07.2017 року, становить 38364,17 грн., з яких 13402,39 грн. заборгованість за кредитом; 4,19 грн. заборгованість по відсоткам; 18047,59 грн. прострочена плата за управління кредитом; 6910,00 грн. пеня (а.с. 13). При цьому, суд не погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем в частині розрахунку заборгованості за платою за управління кредитом оскільки, як це вже було встановлено, при укладенні кредитного договору, сторонами досягнута згода щодо щомісячної плати за кредитом в розмірі фіксованої суми у сумі 482,32 грн., що становить 3,49 % від суми кредиту, а тому, сума заборгованості за платою за управління кредитом, з урахуванням сплачених відповідачем 28.05.2014 року коштів, направлених на погашення кредиту, становить 16881,20 грн. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті). Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050\~ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов'язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця, в строки встановлені графіком платежів, впродовж строку кредитування (36 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Такий підхід відповідає висновку, сформульованому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Позивач звернувся до суду з позовом 24.05.2018 року, гранична дата останнього щомісячного платежу, згідно графіку платежів за кредитним договором, 01.05.2017 року, а тому позовна давність щодо чергових платежів за кредитним договором розрахованих до 24.05.2015 року спливла. Відповідно, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом за період з 03.06.2014 року по 01.05.2015 року у розмірі 9479,51 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4188,74 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1,33 грн., заборгованості за платою за управління кредитом у розмірі 5289,44 грн., задоволенню не підлягають. Так само, задоволенню не підлягають позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та платою за управління кредитом за період з 02.05.2017 року по 14.07.2017 року у розмірі 1218,34 грн., з огляду на наступне. Як вже було встановлено додатком до кредитного договору від 13.05.2014 року № 362537444 встановлено кількість та графік платежів за кредитним договором, яким визначена гранична дата щомісячного платежу, кількість днів користування кредитом, загальна сума щомісячного платежу (а.с. 6). Згідно вказаного додатку, ним встановлено 36 щомісячних платежів та гранична дата останнього щомісячного платежу 01.05.2017 року. При цьому, згідно розрахунку заборгованості [PERSON] нараховувались відсотки та плата за управління кредитом 37 разів та останнє нарахування за вказаними платежами здійснено за період з 02.05.2017 року по 14.07.2017 року (а.с. 13). Відтак, у межах строку кредитування до 13.05.2017 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит, сплачувати проценти та плату за кредитом періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 14.05.2017 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Що стосується застосування передбачених законом наслідків спливу позовної давності в частині вказаних позовних вимог, суд з цього приводу зазначає наступне. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). З вищевикладеного випливає, що позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, і так само були відсутні підстави змінювати самостійно фіксовану щомісячну плату за кредитом, то до таких вимог позовна давність не може бути застосована. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 362537444 від 13.05.2014 року вбачається, що банком за період 02.07.2014 року по 01.02.2016 року нараховувалась пеня, загальний розмір якої становить 6910,00 грн. (а.с. 13). У відповідності до пункту 1 частини другої статті 258\~ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку можливо лише у межах спеціальної позовної давності. Згідно з\~частиною першою статті\~260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу. За змістом приписів параграфу 2 глави 49\~ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258\~ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені. У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Таким чином, оскільки в останнє пеня була нарахована за період з 05.01.2016 року по 01.02.2016 року, а з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду лише 24.05.2018 року, відповідно строк позовної давності щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 6910,00 грн. сплив, у звязку з чим позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 20756,32 грн., з яких: 9213,65 грн. тіло кредиту; 2,58 грн. відсотки за користування кредитом; 11540,09 грн. заборгованість по платі за користування кредитом. Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 17.10.2011 року, згідно якого, [PERSON], є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 10). Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю II груп. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, оскільки [PERSON] звільнений від сплати судового збору, витрати зі сплати судового збору у розмірі 953,30 грн., що були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір у розмірі 808,70 грн. суд, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, покладає на позивача.

Outcome: approved