Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернуся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути на їх користь витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі, у сумі 25 688 грн. 01 коп, посилаючись на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 05 серпня 2010 року № 562 [PERSON] з 01 вересня 2010 року зараховано курсантом першого курсу деної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» (КНУВС) реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (НАВС) 27 вересня 2010 року між НАВС, комплектуючим органом УМВС України в Чернігівській області та [PERSON] А Л. укладено договір №10-667 про підготовку фахівця у НАВС, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання або звільнення з органів внутрішніх справ відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. Наказом НАВС від 15 березня 2014 року №3411 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Наказом УМВС України у Чернігівській області від 21.11.2014 № 340 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тобто раніше встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання. За цієї умови, відповідно до п.2.3.6. Договору відповідач зобов'язався відшкодувати НАВС витрати на навчання в розмірі 25 688 грн.01 коп. Проте, грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, що змусило їх вернутися до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримку позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в сумі 12\~832,71 грн., надавши суду розрахунок зменшення суми боргу та пояснив, що він вважає неправомірною вимогу про стягнення з нього грошового забезпечення за період з 01.09.2010 по 15.03.2014 в сумі 8577,73 грн., так як це грошове забезпечення виплачується всі працівникам ОВС за належне виконання своїх службових обв*язків. Також, вважає, що сума відшкодування повинна бути зменшена на 4277,52 грн. за фактично відпрацьовані за направленням 9 місяців. Дослідивши усі докази по справі суд суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 05 серпня 2010 року № 562 [PERSON] з 01 вересня 2010 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. (а.с.13). 27 вересня 2010 року між НАВС, комплектуючим органом УМВС України в Чернігівській області та відповідачем укладено договір №10-667 та додатковий договір № 10-667 про підготовку фахівця у НАВС, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком за період навчання відповідно до п. 2.3.6, п.3.1 договору (а.с. 10-11). Наказом НАВС від 15 березня 2014 року №3411 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність». (а.с. 14). Наказом УМВС України у Чернігівській області від 21.11.2014 № 340 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тобто раніше встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання. Згідно довідок про розмір фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2010р. по 15.03.2014р. становить: фактичні витрати з грошового забезпеченням 8\~577,73 грн. (без врахування періоду з 01.09.2010р. по 31.08.2011 р.), продовольче забезпечення 3660,94 грн., речове забезпечення 3\~953,13 грн., оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 9\~496,21 грн. (без врахування періоду з 01.09.2010 р. по 31.08.2011 р.) Загальна сума фактичних витрат за період навчання разом складає 25\~688,01 грн. (а.с.17). Постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 затверджено «Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (а.с. 37). Відповідно до Розпорядження КМУ від 27.08.2010р. №1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ (а.с.38). Наказом МВС України від 17.11.2010 року №555 затверджено «Статут Національної академії внутрішніх справ» (а.с.31-34). Відповідно до ст.56 ЗУ "Про вищу освіту" випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Форму Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Типовий договір) затверджено Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (зареєстровано в Мін'юсті 29.05.2007 за №547/13814). Відповідно п.2.1.3. Типового договору виконавець зобов'язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Відповідно до п.3.3. Типового договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. За п.4.2. Типового договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п.4.4. Типового договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок відшкодування) затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007р. №313. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Зокрема, відповідно до ч.1,2 п.5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Частина 2 статті 10 ЦПК України вказує, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення та доведення перед судом їх переконливості, а частина 3 цієї статті зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частини перша та друга статті 623 ЦК України вказують, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, підлягають задоволенню у повному обсязі. Посилання відповідача на часткове відпрацювання ним трирічного строку протягом 9 місяців та отримання грошового забезпечення за весь період навчання як оплату його роботи як на підстави зменшення відшкодування витрат на навчання не заслуговують на увагу, оскільки часткове відшкодування витрат на утримання не передбачено ні умовами договору, ні нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved