Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з зазначеним позовом до ПрАТ «Європейський страховий альянс» у якому просила стягнути страхове відшкодування за шкоду заподіяну в ДТП. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2017 по справі 756/14640/17 визнано винуватим [PERSON] , який керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. [NUMBER] за вчинену 24.10.2017 року у м. Києві по просп. С. Бандери, 30 ДТП, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] під час ДТП була застрахована ПрАТ "Європейський страховий альянс" згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.02.2017 року №АК/5746427. Позивач вказує, що відповідно рахунку №ГДрС-0002559 від 07.05.2018 року вартість відновлюваного ремонту її автомобіля складає: 35 948,85 грн. 28.01.2019 року відповідач через свого представника надав суду відзив, у якому зазначив, що позовні вимого про відшкодування шкоди є безпідставні та необґрунтованими, вказували, що позивач після повідомлення про ДТП не зверталась до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із заявою про виплату страхового відшкодування чим порушила п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечував, просив у позові відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача та представника відповідача, встановив наступне. 24.10.2017 року у м. Києві по просп. С. Бандери, 30 з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом «BMW» д.н.з. [NUMBER] , відбулась ДТП, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб «SUZUKI» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2017 справа №756/14640/17 (а.с.66). Із матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] під час ДТП була застрахована ПрАТ "Європейський страховий альянс" згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.02.2017 року №АК/5746427 (а.с.25). Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Із матеріалів справи вбачається, що 23.01.2018 року [PERSON] звернулась до Київської дирекції ПрАТ "Європейський страховий альянс" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що відбулась 24.10.2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Європейський страховий альянс" 16.02.2018 року листом за вих. №12/54 повідомляло позивача, що згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» їй необхідно надати заяву про виплату страхового відшкодування із зазначенням своїх банківських реквізитів (а.с.28). Відповідно до п. 37.1.4. ч. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В свою чергу, позивач не надала суду будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження звернення до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із заявою про виплату їй страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності страховика, а указана страхова організація не приймала відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про виплату чи відмову у виплаті [PERSON] страхового відшкодування. Окрім того, із рахунку вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивача №ГДрС-0002559 від 07.05.2018 року, вбачається, що він дійсний до сплати лише протягам 3 днів, однак позивач не надала суду підтвердження реального здійснення такої оплати, що ставить під сумнів розмір вартості відновлюваного ремонту та його проведення. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження розміру бажаного відшкодування позивачем не надано. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач не зверталась до відповідача саме із заявою про виплату страхового відшкодування, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення права позивача зі сторони відповідача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. Таким чином, ініційоване позивачем питання стягнення судового збору не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed