Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулось до суду із вищевказаним позовом, в якому просило, згідно заяви про збільшення позовних вимог, звільнити рухоме та нерухоме майно з-під арешту, що накладено ухвалою б/н від 08.09.2009р. по справі №2-1676/09, винесеної Першотравневим районним судом м. Чернівці, ухвалою б/н від 08.09.2009р. по справі №2-1674/09, винесеної Першотравневим районним судом м. Чернівці, ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5165/09 від 22.09.2009р., ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці б/н від 23.05.2012р., яке належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме: рухоме майно - автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який знаходиться в заставі ПАТ «КБ «Надра» згідно Договору «Автопакет» № 2007/840-АП/99 від 17.05.2007 року; а також нерухоме майно: чотирикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 78,90 метрів квадратних, в тому числі житловою площею - 49,10 метрів квадратних, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" згідно Договору іпотеки № МК 129/1 від 06.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2723; нерухоме майно - двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 49,30 метрів квадратних, в тому числі житловою площею - 27,20 метрів квадратних, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" згідно Договору іпотеки № МК 163/1/від 18.07.2007року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4825. В обґрунтування позову зазначало, що 25.02.2014 року на адресу ПАТ КБ «Надра» надійшла вимога Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ про усунення перешкод в знятті з обліку транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], в органах МРЕВ при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, який належить [PERSON], у зв'язку з реалізацію останнього на прилюдних торгах 06.02.2014 року. Вказує, що 26.04.2010 року суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці Стоцькою Л.А. по справі № 2-1448/2010 винесено ухвалу про накладення арешту на майно за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову в порядку ст. 151-153 ЦПК України й відповідно накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON], адреса місця проживання: с. Хряцка, Герцаївського району Чернівецької обласності, та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса місця проживання: [ADDRESS], паспорт [NUMBER], виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 28.11.2006 року) в межах суми заявлених позовних вимог. Однак, даною ухвалою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві приватної власності, і яке перебуває в заставі ПАТ «КБ «Надра», а саме: рухоме майно - автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який знаходиться в заставі ПАТ «КБ «Надра» згідно Договору «Автопакет» № 2007/840-АП/99 від 17.05.2007 року; нерухоме майно: чотирикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 78,90 метрів квадратних, в тому числі житловою площею - 49,10 метрів квадратних, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" згідно Договору іпотеки № МК 129/1 від 06.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2723 та нерухоме майно - двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 49,30 метрів квадратних, в тому числі житловою площею - 27,20 метрів квадратних, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" згідно Договору іпотеки № МК 163/1/від 18.07.2007року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4825. Вказуючи на те, що арешт, накладений на рухоме та нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці та заставі ПАТ КБ «Надра», порушує право останнього як іпотеко- та заставодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки та застави для задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки та застави в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», та умовами Договору «Автопакет» та іпотечних договорів, збільшивши в ході судового розгляду позовні вимоги, банк просив звільнити рухоме та нерухоме майно з-під арешту, що накладено ухвалою б/н від 08.09.2009р. по справі №2-1676/09, винесеної Першотравневим районним судом м. Чернівці, ухвалою б/н від 08.09.2009р. по справі №2-1674/09, винесеної Першотравневим районним судом м. Чернівці, ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5165/09 від 22.09.2009р., ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці б/н від 23.05.2012р., яке належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме: рухоме майно - автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який знаходиться в заставі ПАТ «КБ «Надра» згідно Договору «Автопакет» № 2007/840-АП/99 від 17.05.2007 року; нерухоме майно - чотирикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 78,90 метрів квадратних, в тому числі житловою площею - 49,10 метрів квадратних, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" згідно Договору іпотеки № МК 129/1 від 06.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2723 та нерухоме майно - двокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 49,30 метрів квадратних, в тому числі житловою площею - 27,20 метрів квадратних, яка перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Надра" згідно Договору іпотеки № МК 163/1/від 18.07.2007року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4825. У судове засідання представник ПАТ КБ «Надра» не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, а також вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечував щодо їх задоволення. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. В даній заяві також не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомили. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно із положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як убачається з матеріалів справи, між банком та [PERSON] було укладено кілька кредитних договорів, у забезпечення виконання яких між сторонами також були укладені договір застави транспортного засобу та договори іпотеки належних боржнику на праві власності квартир. Дані кредитні зобов'язання відповідачем належним чином не виконані, що призвело до утворення заборгованостей. 25.02.2014 року на адресу ПАТ КБ «Надра» надійшла вимога Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ про усунення перешкод в знятті з обліку транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], в органах МРЕВ при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, який належить [PERSON], у зв'язку з реалізацію останнього на прилюдних торгах 06.02.2014 року. (а.с. 12). Разом з тим, 26.04.2010 року суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці Стоцькою Л.А. по справі № 2-1448/2010 винесено ухвалу про накладення арешту на майно за заявою ПАТ КБ «Приват Банк» про забезпечення позову. Зокрема, даною ухвалою було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 13). Також ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 вересня 2009 року у справі за позовом ВАТ «ВТБ Банк» в особі Чернівецької філії до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (справа № 2-1676/2009) за заявою банку накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], [PERSON] в межах розміру заявлених позовних вимог на суму 320 975 грн. 10 коп. (а. с. 27, справа № 2-1676/2009). Крім того, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 вересня 2009 року у справі за позовом ВАТ «ВТБ Банк» в особі Чернівецької філії до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (справа № 2-1674/2009) за заявою банку накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], [PERSON] в межах розміру заявлених позовних вимог на суму 99 613 грн. 66 коп. (а. с. 26, справа № 2-1674/2009). Також судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5165/09 від 22 вересня 2009 року, скасованою ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.05.2012 року, у справі за позовом АТ «Кредитпромбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах суми 16 110 грн. 95 коп. (а.с. 114-115). Разом з тим, як встановлено судом, дані арешти не знято, що підтверджується відомостями з Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ( а.с. 76-79). При цьому, як встановлено судом, право застави у ПАТ КБ «Надра» виникло на вищевказаний автомобіль - 17.05.2007 року, на 4-ох кімнатну квартиру [ADDRESS] - 06.07.2006 року та на 2-ох кімнатну квартиру [ADDRESS] - 18.07.2007 року. Вищевказані обставини підтверджуються копіями договору «Автопакет» №2007/840-АП/99 від 17.05.2007 року (а.с.15-18), договору іпотеки №МК 129/1 від 06.07.2006 року (а.с.22-23), договору іпотеки №МК 163/1 від 18.07.2007 року (а.с.30-31). Однак, банк здійснити продаж спірного рухомого та нерухомого майна не має можливості, оскільки на дане майно накладено арешти. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Як вбачається зі змісту договору «Автопакет» №2007/840-АП/99, він укладений між позивачем та відповідачем 17 травня 2007 року. Крім того, статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Крім того, статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Частиною 3 ст. 12 даного Закону визначено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виконання пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженням. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувам з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно із положеннями ст. 15 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Таким чином, пріоритетом є переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно. Крім того, факт зареєстрованого обтяження рухомого майна, а саме автомобіля: марки MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., колір чорний, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується витягом з реєстру обтяжень рухомого майна. Зокрема, як убачається з витягу з реєстру обтяжень рухомого майна, обтяження спірного рухомого майна зареєстровано ВАТ КБ «Надра» 21 травня 2007 року о 10 годині 35 хвилин за № 4985940 (а.с. 20-21). Крім того, відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаться на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, про арештоване майно боржника знаходиться у заставі, роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. При цьому заборгованість відповідача перед банком значно перевищує вартість предмета застави. Таким чином, відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Крім того, згідно із нормами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про знаття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, а також письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що в результаті проведених виконавчих дій, порушено права та інтереси позивача, що позбавляє його права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а тому спірний автомобіль підлягає звільненню з-під арешту. Крім того, суд вважає, що спірні квартири також підлягають звільненню з-під арешту, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека розуміється як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ст. 3 Закону). Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Крім того, згідно із ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Зокрема, згідно із ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Так, відповідно до умов договору іпотеки, у разі не повернення суми кредиту в повному обсязі, порушення інших умов договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог у повному обсязі ( п. 2.1.4 договорів іпотеки). Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ «Дельта Банк», має право, у разі не виконання боржниками своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Крім того, як убачається із записів, які внесені 06 липня 2006 року та 18 липня 2007 року до Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, передане в іпотеку спірне нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с. 24, 32). Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що у разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею. У першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Таким чином, аналізуючи вищевказані норми Закону, суд приходить до висновку, що позивач ПАТ «Дельта Банк» має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Крім того, відповідно до Інструкції «Про проведення виконавчих дій», ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 16 Закону України «Про заставу», та ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів і якщо вартість предмету застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а право застави виникає з моменту укладення договору застави. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В даному випадку у позивача право застави виникло 06 липня 2006 року та 18 липня 2007 року, а арешт на майно боржника накладено пізніше, ніж було укладено договори іпотеки. Тому, за вказаних обставин, Першотравневий ВДВС не має жодних правових підстав для конфіскації в дохід держави іпотечного (заставленого) майна. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми законодавства, а також письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що в результаті проведених виконавчих дій відповідачем, порушено права та інтереси позивача, як іпотекодержателя щодо заставленого - іпотечного майна, що позбавляє його права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому вищевказане нерухоме майно слід виключити з акту опису та звільнити його з-під арешту. Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved