Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що 17 жовтня 2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин [PERSON], знаходячись в приміщенні гаража, що по [ADDRESS] шляхом вільного доступу незаконно заволодів належним йому автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номерний знак Республіки Польща [NUMBER] після чого, керуючи даним автомобілем, не впорався з керуванням та з'їхав в кювет, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно ухвали Турійського районного суду Волинської області від 21 березня 2016 року до [PERSON] у відповідності з п.3 ч.2 ст.105 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків: [PERSON] та [PERSON] на строк один рік. Оскільки, внаслідок дій [PERSON] йому завдано матеріальної та моральної шкоди, то його було визнано потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні. Так як в добровільному порядку завдана злочином шкода йому не відшкодована, то просив суд стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в його користь 60 064 гривні 58 копійок матеріальної та 2 000.00 гривень моральної шкоди, а також понесені ним по справі витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Овсієнко О.В. позов підтримали повністю і ствердили наведені у ньому факти. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] та його обставини в частині стягнення з них на його користь матеріальної шкоди визнали повністю, а в частині стягнення з них на користь позивача моральної шкоди - частково, зокрема, в розмірі, визнаному судом доведеним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Так, дійсно, згідно ухвали Турійського районного суду Волинської області від 21 березня 2016 року до [PERSON] у відповідності з п.3 ч.2 ст.105 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків: [PERSON] та [PERSON] на строк один рік у зв'язку з тим, що дії [PERSON] підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, однак на момент вчинення даного суспільно небезпечного діяння цей неповнолітній не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність. Дії [PERSON], які підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, полягають у тому, що 17 жовтня 2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин [PERSON], знаходячись в приміщенні гаража, що по [ADDRESS] шляхом вільного доступу незаконно заволодів належним [PERSON] автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номерний знак Республіки Польща [NUMBER] після чого, керуючи даним автомобілем, не впорався з керуванням та з'їхав в кювет, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с. 4-5). Та обставина, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Audi A6", державний реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, зазначений у висновку судової автотоварознавчої експертизи від 27 листопада 2015 року № 1621, відповідає дійсності і становить 59 264 гривні 58 копійок, а вартість проведення цієї експертизи складає 800.00 гривень, визнана сторонами та згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає (а.с.7-13, 14). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. У відповідності до ч.3 ст.1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Таким чином, оскільки пошкодження автомобіля марки «Audi A6», реєстраційний номерний знак Республіки Польща [NUMBER] яким 17 жовтня 2015 року керував [PERSON], сталося з вини останнього, то завдана позивачу внаслідок його дій шкода, на думку суду, підлягає до відшкодування саме з [PERSON], а у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, з його батьків: [PERSON] і [PERSON] Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] зазнав душевних страждань у зв'язку із пошкодженням [PERSON] його майна, а тому суд вважає, що завдана позивачу такими неправомірними діями відповідача моральна шкода підлягає стягненню з [PERSON], а у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, з його батьків: [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] Однак, з врахуванням наведеного, а також - вимог розумності і справедливості суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] [PERSON], в обсязі 1 000.00 гривень. На підставі зазначеного вище, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 60 064.58 гривень матеріальної та 1 000.00 гривень моральної шкоди, завданої злочином. Разом з тим, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] й понесені ним по справі витрати на правову допомогу в сумі 2000.00 гривень, так як з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання правової допомоги від 03 травня 2016 року позивачу надавалась правова допомога адвокатом Овсієнко О.В. й витрати, пов'язані з її наданням, становлять саме 2000.00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 23 червня 2016 року № 49 (а.с.15, 38). Розрахунок наданої адвокатом Овсієнко О.В. правової допомоги позивачу не перевищує граничного розміру компенсації витрат, встановленого Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (а.с.37). Крім цього, оскільки позивач [PERSON] згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 610.64 гривень.

Outcome: partial