Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 08.06.1979 року померла її мати [PERSON], 14.04.1983 року помер її батько -[PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди у м.Ходорові на вул.Коновальця(колишня Котовського),11 Жидачівського району Львівської області. Після смерті матері та батька вона, проживаючи в будинку, вступила в управління і володіння спадковим майном, тобто вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, однак спадкових прав не оформила. За наслідками розгляду її звернення до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у серпні 2016 року, їй було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім"я спадкодавця. За вказаних обставин, за визнанням права на спадкове майно вона змушена звернутись до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, вказаних у позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області у судове засідання також не з"явився, міський голова подав письмову заяву про те, що проти задоволення позову заперечень не має, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з"явились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Факт смерті спадкодавців [PERSON] 08.06.1979 року та [PERSON] 14.04.1983 року стверджується копіями свідоцтв про їх смерть(а.с.12,13). Факт відсутності заповітів від імені спадкодавців [PERSON] та [PERSON] стверджується довідкою [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області (а.с.14). Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України (в ред.1963 року), що узгоджується і правовими приписами Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК України (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до вимог ч.1 ст.527 ч.1 ЦК України (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Частиною 1 статті 529 ЦК України (1963 р.) при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти померлого, а також подружжя і батьки померлого. Відповідно вимог ст.548 ч.1 ЦК України (1963 р.) необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із вимогами ст.549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у м.Ходорові на вул.Коновальця(колишня Котовського),11 Жидачівського району Львівської області, факт належності якого спадкодавцям стверджується довідкою Стрийського міського бюро технічної інвентаризації №873 від 31.03.1960 року (а.с.10), яка відповідно до чинного на момент видачі законодавства мала силу правовстановлюючого документа. Факт родиних відносин спадкодавців [PERSON] та [PERSON] із спадкоємцем [PERSON] стверджується копією її свідоцтв про народження та розірвання шлюбу(а.с.5,6). [PERSON], як дочка спадкодавців [PERSON] та [PERSON], та спадкоємець першої черги за законом (ст.529 ЦК України (в ред.1963р.), після їх смерті, проживаючи у спадковому будинку, вступила в управління і володіння спадковим майном та відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963р.), вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини, що стверджується довідкою [PERSON] міської ради (а.с.14). Із постанови державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області від 11.08.2016 року (а.с.15) вбачається, що позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім"я спадкодавця. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що є підстави винести рішення про задоволення позову. Отже, відповідно до вимог діючого на час відкриття спадщини законодавства, позивачка [PERSON], як спадкоємець за законом, має право на спадкування майна, яке належало спадкодавцю [PERSON], а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved