Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідачів солідарно на його користь суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 44 790,37 грн.; суму витрат по визначенню розміру матеріальної шкоди у розмірі 900, 00 грн. а також понесені судові витрати. Представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечував з приводу його задоволення. Надав до суду заперечення, в яких зазначив, що на момент ДТП у нього був діючий поліс загольнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто ДТП є страховим випадком відповідно до чинного законодавства та підлягає відшкодуванню страховою компанією, просив розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 15 вересня 2014 року о 07-50 [PERSON], керуючи автобусом «Джилі» № [NUMBER], в районі е/о № 268 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську, під час руху не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Тойота» № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився попереду нього. Автомобіль «Тойота» [NUMBER] знаходиться у власності і зареєстрований на юридичну особу Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». За даним фактом працівниками ДАІ було складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 449432 від 15.09.2014 року. Постановою Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровська від 15.10.2014 року по справі № 199/8196/14-п [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» 13.09.2014 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, оформлено та передано страховий поліс № АІ 3358050. Згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з листом № 01-14/1110 від 10.11.2014 року з проханням вирішити питання щодо відшкодування шкоди завданої автомобілю «Тойота» [NUMBER]. Листом №8006 від 26.11.2014 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» повідомила Дочірньому підприємству «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що страховою компанією подано до Бабушкінського РВ ДМУ м.Дніпропетровська Дніпропетровської області заяву про вчинення злочину - підробку страхового полісу № АІ 3358050 на ім'я [PERSON], за результатами розгляду якої відкрито кримінальне провадження № 12014040640004397. Рішення про здійснення/відмову у здійсненні страхового відшкодування буде прийнято після закінчення вказаного досудового розслідування. Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до фахівця в галузі оцінки заподіяної шкоди - ФОП [PERSON], яким було надано висновок № 16/15 від 03.02.2015 року «Про оцінку матеріальної шкоди, завданої власнику дорожньо-транспортного засобу» та визначено розмір матеріальної шкоди - 44 790,37 грн. За надані послуги з оцінки матеріальної шкоди Дочірнім підприємством «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» здійснено оплату у сумі 900,00 грн. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Судом приймається до уваги той факт, що на момент ДТП, згідно з полісом №АІ 3358050 загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль «Джилі», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] був застрахований у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», тобто ДТП є страховим випадком відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з договором страхування, ліміт відповідальності за майнову шкоду складає 50 000 грн., франшиза при сплаті страхового відшкодування не стягується. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки за умовами полісу № АІ 3358050 сума матеріальної шкоди не перевищила ліміт відповідальності за заподіяну майнову шкоду, а франшиза за умовами полісу не стягується, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди зі [PERSON] відмовити, а вимогу щодо стягнення зі страхової компанії суми в розмірі 44 790,37 грн. - задовольнити. Крім того, стягненню з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» підлягають витрати позивача на проведення оцінки у розмірі 900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача, оскільки в задоволені вимог щодо [PERSON] відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved