Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 14.08. 2012 року у виконавчому комітеті Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом № 13. Від шлюбу народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на їїутриманні. Сімейне життя між ними не склалося через те, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, вони часто сварилися та не розуміли одне одного. На даний ча вона проживає у цивільному шлюбі з громадянином [PERSON], від якого вагітна та мають намір узаконити свої відносини. Щодо утримання дітей, то відповідач не надає коштів на їх утримання. На даний час вона ніде не працює, проживає в будинку батьків, самостійно не взмозі забезпечувати дітей коштами необхідними для їх матеріальної підтримки. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний дохід, інших дітей не має, тому має змогу сплачувати аліменти. На підставі наведеного, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву (реєстрація по канцелярії суду за вх. номером 2623/2015-вх. від 28.05. 2015 року) про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не подавав. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази,суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14.08. 2012 рокуу виконавчому комітеті Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про що в Книзі реєстрації шлюбів вчинено відповідний актовий запис № 13. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. З матеріалів справи судом встановлено, що за період перебування у шлюбі, у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки [PERSON], остання разом з дитиною проживає у разом з батьками, утримує та виховуєспільного сина. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчогокомітету Ясінянської селищної ради 1780 від 21.04. 2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки. З огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя через поважні причини. Подружні відносини між сторонами припинені, позивачка проживає у фактичному шлюбі з іншим чоловіком, що встановлено з пояснень позивачки. У даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12. 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. В даному випадку, суду відома позиція позивачки, як однієї із сторін подружжя, а саме суперечність її інтересам перебування у шлюбних відносинах з відповідачем, натомість останній в судове засідання жодного разу не з'явився, свої міркування та доводи з приводу заявлених вимог суду не навів, у зв'язку з чим суд вважає за можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу, змінила прізвище, виявила надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]". Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині - сину [PERSON] утримання, достатнє для задоволення його розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання не з"явився, жодних доказів свого матеріального стану, стану здоров"я чи наявності інших об"єктивних причин, які враховуються судом при вирішенні питання стягнення аліментів не надав, тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі та у розмірі, зазначеному позивачкою - по 700 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, на утриманні позивачки перебуває також неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO] року. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів, охоплюють і зобов"язання відповідача сплачувати аліменти на утримання вказаної дитини, однак задоволенню така вимога не підлягає виходячи з наступного. Так як встановлено, шлюб сторони зареєстрували 14.08. 2012 року, дочка [PERSON] народилася раніше вступу сторін у шлюб, тому з позицій ст. 122 СК України, не походить від подружжя утвореного між сторонами. Поряд з вказаним, позивачкою, на доведення своєї позиції щодо походження дочки [PERSON] від шлюбу з відповідачем не надано суду жодного іншого доказу, актовий запис про народження вказаної дитини містить вказівку про батька дитини, особи, відмінної за анкетними даними від відповідача - батьком дитини вказано особу "[PERSON]". У зв"язку з наведеним, суд констатує недоведеність презумпції шлюбного батьківства відповідача щодо дочки [PERSON], відповідно і підстав аліментного зобов"язання у відношенні вказаної дитини, тому в цій частині у задоволенні позову слід вімовити. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 23.04.2015 року. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial