Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа КПЖ «Світанок», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якому просила про наступне: - стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4338 грн. 00 коп.; - стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на її користь понесені витрати з відновлення порушеного права у розмірі 1200 грн. 00 коп.; - стягнути із [PERSON], [PERSON] на її користь суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач вказала, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2013 року вона є власником квартири [ADDRESS]. 06 жовтня 2016 року відбулось залиття квартири позивача з вище розташованої квартири № 58 цього ж будинку № 71 по проспекту Гвардійський м. Сєвєродонецька. 07 жовтня 2016 року позивач звернулась до КП "Житлосервіс "Світанок" з заявою про документальне підтвердження факту залиття її квартири та складання відповідного акту, що й було зроблено 13 жовтня 2016 року комісією КП "Житлосервіс "Світанок". Згідно вказаного акту за наслідками обстеження комісією встановлено, що залиття квартири позивача відбулось з вище розташованої квартири № 58 через протікання прокладеної в цій квартирі розводки подачі холодної води на нагрівальному баку, що була закладена цегляною плиткою. Внаслідок залиття в квартирі позивача залито стелю в туалеті (обклеєно стельовими плитами касетонами) площа залиття 0,2 м.кв., залито стелю в кухні (обклеєно шпалерами) площа залиття 0,3 м.кв., на стіні біля вентиляційного каналу здуття на шпалерах площею до 0,05 м.кв. Згідно звіту про оцінку збитків внаслідок затоплення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], виконаного ТОВ "Агенство з нерухомості "ДИСКОНТ", ринкова вартість відшкодування збитків складає 4388 грн. 00 коп. Добровільно відповідачі не бажають відшкодувати позивачу завдану шкоду, у звязку із чим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідачі надали до суду письмові заперечення по справі де вказали, що їх вини у затопленні квартири позивача немає, оскільки протікання відбулось через свищ у стояку подачі холодної води в перекритті будівлі. Акт комісії від 13.10.2016 року не може бути доказом їх вини, бо складений з істотними порушеннями. Огляд квартири відповідачів представниками КП "Житлосервіс "Світанок" відбувався у їх відсутність, акт вони не підписували. Відповідач відвідала квартиру позивача та побачила, що внаслідок залиття були частково пошкоджені шпалери на стелі кухні розміром 20х30см. Після звернення до відповідача матері позивача з приводу затікання у квартирі її дочки, відповідач замінила стояки холодної та гарячої води в перекритті будівлі на пластикові 11.10.2016р. Відповідач погодилась на переклеювання залитої шпалери, але позивач не погодилась з переклеюванням лише пошкодженої шпалери, а відповідач відмовилась переклеювати стелю та стін всієї кухні, адже окрім незначного пошкодження остання частина кухні була неушкоджена. Одночасно відповідач вказує, що звіт про оцінку збитків внаслідок залиття квартири позивача, який був виконаний ТОВ "Агенство з нерухомості "ДИСКОНТ", не заслуговує довіри, оскільки експертна оцінка збитків завищена, вказаний звіт виконаний за допомогою автоматизованого способу програмного комплексу «АБК 5» ред. 3.1.6 згідно вимогам ДБН Д.1.1-1-2000, які на даний час не чинні. Висновки експерта щодо характеру пошкоджень та обєму робіт не повинні відрізнятись від змісту акту про затоплення, складеного обслуговуючою організацією. Однак, у звіті ТОВ нерухомого майна «ДИСКОНТ» площа пошкодження становить 25% у кухні та 25% у туалеті, тоді як у акті КП "Житлосервіс "Світанок" відповідно 4% та 22%. Отже, оскільки вина відповідачів в заподіянні шкоди позивачу відсутня, просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вказавши, що акт про залиття складений без їх присутності та із порушеннями форми його складення. Із розміром збитків та наявністю своєї вини у залиття квартири позивача вони не згодні. Клопотання про призначення експертизи для визначення розміру збитків внаслідок залиття вони заявляти не бажають. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідачів. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він працює на посаді робітника з обслуговування будинків в КПЖ «Світанок» приблизно з 2010 року. В жовтні 2016 року він за заявкою прибув в квартиру [ADDRESS] з метою виявлення причини залиття квартири. В квартирі № 58, яка знаходиться на один поверх вище квартири № 54, чоловік відкрив двері та показав йому місце витікання води з пошкодження на трубі, яка відходила від водонагрівача. Тобто, в квартирі № 58 в туалетній кімнаті на стіні висів водонагрівальний бак від якого відходили металопластикові труби приблизно на рівні 1 метру від підлоги. Вказані труби заходили в стіну, місце витікання води знаходилося в металопластиковій трубі за плиткою в стіні. Такі труби КПЖ встановлювати не могло, адже КПЖ встановлює лише металеві труби. Він перевірив, чи дійсно витікання здійснюється із вказаної металопластикової труби, а саме: він відчинив воду на вентилі і вода почала витікати з пошкодження в цій трубі. Стояк в квартирі № 58 був сухим. На фотографіях, які надані відповідачами, зображені інші труби, адже на фотографіях зображені пластикові труби, а не металопластикові, при цьому пластикові труби від водонагрівального баку на фотографіях не входять в стіну. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з червня 2016 року вона працює майстром в КПЖ «Світанок». 05 жовтня 2016 року з квартири [ADDRESS] надійшла заявка щодо залиття квартири. До вказаної квартири був направлений робітник [PERSON], проте він сказав, що в квартирі № 54, яка знаходиться над квартирою № 50, немає мешканців, у звязку із чим виявити причину залиття не виявилося можливим. 07 жовтня 2016 року з квартири [ADDRESS] надійшла інша заявка щодо залиття квартири. Робітник [PERSON] вийшов за місцем залиття і встановив причину залиття з квартири № 58, а саме з труби, які виходить з водонагрівального баку в квартирі. При цьому місце пошкодження труби знаходилося в стіні за плиткою. Пізніше, в жовтні 2016 року, мешканці квартири № 58 замовляли перекриття подачі води до будинку з метою проведення ремонтних робіт. Вона особисто 12 жовтня 2016 року заходила в квартиру № 58 та бачила, як робітник здійснював заміну водонагрівального баку. Жоден власник або мешканець квартири № 58 не звертався до КПЖ «Світанок» з приводу будь-яких пошкоджень труб в зоні відповідальності КПЖ, або з приводу заміни труб. Якщо залиття квартири № 54 відбулося б із труби, яка знаходиться поза межами квартири та в зоні відповідальності КПЖ, то для припинення такого залиття було б необхідно припинити постачання води до всього будинку. Проте, припинення постачання води до будинку не було необхідним, залиття було припинено шляхом перекриття подачі води до квартири № 58. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він з липня 2008 року працює незалежним оцінювачем в ТОВ «Агентство по нерухомості «Дисконт». В грудні 2016 року до нього звернулася [PERSON] з приводу незалежної оцінки шкоди, яка була завдана залиттям її квартири [ADDRESS]. На підставі акту про залиття квартири, технічного паспорту квартири, безпосереднього огляду та заміру пошкоджень від залиття квартири, він склав звіт про оцінку шкоди. При цьому ним було враховано, що згідно [PERSON] визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за його наслідками, яка була затверджена наказом Міністерства юстиції України від 05.06.2009 року, обсяги робіт обчислюються таким чином, що при пошкодженні, наприклад 5 % шпалер на стіні, замінюються шпалери на всій стіні. Лише такий підхід забезпечує повне відновлення зовнішнього вигляду певної стіни або стелі після залиття чи іншого пошкодження. В звіті вказана шпаклівка саме марки «Ветоніт», адже саме така марка використовується в одиничних розцінках на проведення будівельних робіт. На сторінці 23 звіту дійсно наявна помилка, а саме зайво вказано вартість облаштування стелі плитками «Romstar» на суму 41 грн., що із урахуванням фізичного зносу в 10% складе 36,90 грн., а вказана сума в свою чергу має бути помножена на 20% ПДВ, що в кінцевому підсумку складе 44,28 грн., які були зайво включені до звіту. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2013 року, [PERSON] є власником квартири, яка розташована в [ADDRESS]. Договір посвідчений Державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] Право власності [PERSON] зареєстровано у встановленому Законом порядку 23.09.2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 79673638 від 06.02.2017 року підтверджується, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS], на праві приватної спільної сумісної власності є [PERSON] та [PERSON]. Актом, складеним комісією представників КП "Житлосервіс "Світанок" 13.10.2016 року та затвердженим директором КП "Житлосервіс "Світанок", встановлено, що залиття квартири за адресою: [ADDRESS], відбулось з вини мешканців розташованої вище квартири № 58 через протікання розводки подачі холодної води на нагрівальний бак, яка була закладена кахельною плиткою. В квартирі № 54 залита стеля в туалеті (обклеєно касетонами) площа залиття 0,2 м.кв. при загальній площі 0,9 м.кв. Також залита стеля у кухні (обклеєно шпалерами) площа залиття 0,3 м.кв. при загальній площі 7,2 м.кв., на стіні біля вентиляційного каналу здуття на шпалерах площею 0,05 м.кв. Шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Крім того, статтями 151, 177, 179 ЖК України та ст. 322 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами). Зокрема, пунктом 7 вищевказаних Правил передбачено обов'язок власника квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Отже, тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Судом на підставі акту про залиття квартири № 54 та на підставі показань свідків встановлено, що прорив труби водопостачання відбувся в квартирі, яка на праві спільної сумісної власності належить відповідачам. Зазначена труба відходила від водонагрівального баку в туалетній кімнаті квартири, тобто труба належала до внутрішньоквартирної системи водопостачання, технічна справність якої знаходиться в сфері відповідальності власників квартири. Відповідно до приписів п. 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року із змінами та доповненнями, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку є: для постачання холодної та гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача. Про факт залиття квартири позивача саме з труби, яка знаходилася в квартирі відповідачів, на думку суду свідчать також ті обставини, що відповідачі не зверталися до КПЖ «Світанок» з приводу необхідності заміни будь-яких труб між поверхами будинку після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі, а також ті обставини, що відповідачі згідно з їх власними поясненнями протягом декількох днів після залиття, тобто протягом жовтня 2016 року, здійснили повну заміну водонагрівального баку в квартирі та труб, що ведуть до нього. Посилання відповідачів на невідповідність акту про залиття квартири встановленій формі, на думку суду не мають значення для правильного вирішення справи, адже суд оцінює докази в їх сукупності, тобто бере до уваги як письмові докази, так і показання свідків, в той час як зміст акту повністю відповідає показанням свідків. Згідно із ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно із п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Суд вважає, що у спірних правовідносинах має місце спільне заподіяння шкоди відповідачами, тобто відповідачі заподіяли шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, з єдністю наміру, які виразилися в неналежному утриманні ними, як співвласниками квартири, технічного обладнання в квартирі. Отже, майнова шкода внаслідок залиття квартири позивача може бути відшкодована відповідачами в солідарному порядку. Визначаючи розмір майнової шкоди та розмір понесених позивачем витрат з відновлення порушеного права, суд враховує наступне. Згідно звіту про оцінку збитків внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], виконаного оцінювачем [PERSON], оціночна вартість шкоди внаслідок залиття квартири позивача складає 4338 грн. із урахуванням ПДВ. Листом директора ТОВ «Агентство по нерухомості «Дисконт» № 145 від 24.04.2017 підтверджується, що в тексті вищевказаного звіту була допущена описка в переліку використаних нормативно-довідкових документів: замість ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 було вказано ДСТУ Д.1.1-1:2000. Вказана неточність не вплинула на розрахунок розміру шкоди, адже версія програмного комплексу, яки був використаний в ході роботи, використовує ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Вартість збитків внаслідок залиття квартири може бути актуалізована згідно редакції програмного комплексу АВК 3.2.0., внаслідок чого розмір шкоди несуттєво збільшиться. Договором про визначення розміру матеріальної шкоди від 30.11.2016 року № 222 та актом приймання-передачі робіт по незалежній оцінці від 30.12.2016 року № 222 підтверджується, що [PERSON] замовила, а ТОВ «Агентство по нерухомості «Дисконт» прийняло зобовязання з визначення матеріальної шкоди від залиття квартири позивача. Вартість робіт 1200,00 грн. Квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» від 03.01.2017 року підтверджується, що [PERSON] оплатила на користь ТОВ «Агентство по нерухомості «Дисконт» в рахунок виконання договору від 30.11.2016 року № 222 суму в розмірі 1200 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Згідно із ст. 3, 31, 32 вищенаведеного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності зобов'язані, зокрема: - дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна; - забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають. Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Отже, звіт про оцінку збитків внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], який підготовлено професійним оцінювачем, на думку суду відповідає критеріям достовірності та обєктивності письмових доказів. При цьому суд звертає увагу, що жодна із сторін після відповідних розяснень суду не заявила клопотання про проведення експертизи з приводу оцінки розміру шкоди, завданої майну позивача, а тому вищенаведений звіт має бути взятий судом до уваги в якості письмового доказу. З метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд вважає за необхідне вказати, що судова практика стосовно правильності врахування звіту про оцінку розміру шкоди в якості письмового доказу міститься в ухвалах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року по справі 6-14753св14, від 29 серпня 2012 року по справі № 6-18159св12, від 10 вересня 2014 року по справі № 6-23036св14 тощо. Стосовно кошторисної документації на ремонтні роботи в квартирі позивача, яка була надана відповідачем, суд зазначає, що по-перше вказаний кошторис відображає не розмір завданої матеріальної шкоди квартирі позивача внаслідок залиття, а розмір витрат на ремонтні матеріали та роботи, по-друге вказаний кошторис складено без обстеження квартири позивача, лише на підставі акту про залиття квартири, по-третє вказаний кошторис складено не субєктом оціночної діяльності, а фізичною особою із спеціальністю інженера-проектувальника, тобто під час складання кошторису у фізичної особи, на відміну від професійного незалежного оцінювача, не існувало законодавчо встановленого обовязку дотримуватися принципів незалежності та обєктивності, по-четверте в кошторисі не вказано якими нормативними актами, рекомендаціями, методиками керувалася особа, яка складала кошторис. Більш того, наданий відповідачем кошторис містить суми, які на думку суду є суттєво заниженими з огляду на необхідність справедливого та розумного судового розгляду, адже наприклад сума ремонтних робіт в санвузлі позивача згідно із цим кошторисом складає 68,73 грн., з яких заробітна плата робітника має складати 22,63 грн. Разом з тим суд зазначає, що в судовому засіданні свідок [PERSON], який в якості професійного оцінювача складав звіт про оцінку майнової шкоди, завданої квартирі позивача, визнав, що на сторінці 23 звіту дійсно наявна помилка, а саме зайво вказано вартість облаштування стелі плитками «Romstar» на суму 41 грн., що із урахуванням фізичного зносу в 10% склало 36,90 грн., а вказана сума в свою чергу має бути помножена на 20% ПДВ, що в кінцевому підсумку складе 44,28 грн. Саме така сума в розмірі 44,28 грн. була зайво включена до звіту. Також суд вважає необґрунтованим та несправедливим стягувати з відповідачів на користь позивача суму в розмірі 42 грн. в якості засобів на зведення та розборку тимчасових будівель і споруд, а також суму в розмірі 32 грн. на додаткові затрати при виконанні робот в зимовий період. На думку суду, при проведенні ремонту в квартирі не виникне необхідності у зведенні та розборці тимчасових будівель і споруд, а також проведення ремонту не обовязково відбуватиметься в зимовий період. Вказані суми в розмірі 42 грн. та 32 грн. слід помножити на 20 % ПДВ, що складе 88 грн. 80 коп. Таким чином, із розміру збитків, визначених в звіті про оцінку шкоди майну позивача, в розмірі 4338 грн. із урахуванням ПДВ слід відрахувати 44,28 грн. та 88,80 грн., що складе 4204 грн. 92 коп. Саме в такому розмірі слід стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] суму в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири. Стосовно витрат на оплату послуг незалежного оцінювача в сумі 1200 грн., які позивач зробила для відновлення свого порушеного права, суд зазначає, що вказані витрати виходчи з вимог справедливості судового розгляду мають бути стягнуті пропорційно до розміру задоволених вимог позивача про відшкодування прямої шкоди її майну. Враховую чи те, що задоволено 96,93 % вимог позивача про відшкодування прямої шкоди її майну, то 1200 грн. слід помножити на 96,93 %, що складе 1163 грн. 16 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд зазначає, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., проте позов задоволено частково (задоволено 96,93 % вимог майнового характеру), у звязку із чим з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму судового збору в розмірі 620,34 грн., по 310,17 грн. з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial