Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Красногорівська міська рада, в якій з урахуванням доповненої позовної заяви (подана до суду 18.09.2012 року) просить: - визнати приватизацію квартири [ADDRESS], що вчинена [PERSON],- недійсною; - визнати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], що видане органом приватизації Красногорівської міської ради 14.04.2011 року на імя [PERSON], - недійсним; - визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 29.11.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1038; - визнати за [PERSON] та малолітнім [PERSON], [INFO], право користування квартирою 31 будинку 2 по вул. Суворова в м. Красногорівка Донецької області. 13.06.2014 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 30.08.2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за участі її законного представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання зявився представник позивача. У судове засідання позивачі та третя особа не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Заочним рішенням Марїнського районного суду донецької області від 17.03.2009 року по цивільній справі 2-820-09 позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] дмитровича такими, що втратили право користування житловим приміщенням у м. Красногорівка Марїнського району Донецької області по вул. Суворова, 2/31 та ВГІРФО РВ ГУМВС України зобовязано зняти їх з реєстраційного обліку. Відповідно до витягу органом приватизації Красногорівської міської ради за [PERSON] була приватизована трикімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно зі\~статтею 345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 1\~ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"\~визначено, що до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, тобто, передача квартир у власність здійснюється тільки наймачам і членам їх сімей. Згідно п. 4\~ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"\~право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону, право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Відповідно до ст. ст.\~1,\~5,\~8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", за якими передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири, при цьому до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Таким чином, на час приватизації в квартирі наймачем квартири була лише [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] на час приватизації мали статус осіб, які втратили право на користування квартирою за адресою [ADDRESS], встановлений заочним рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 17.03.2009року. Заочне рішення за заявою [PERSON] було скасовано на підставі ухвали Марїнського районного суду Донецької області від 25.08.2011 року. Ухвалою суду від 30.11.2011 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання втративши право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації за місцем мешкання залишено без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно зі\~статтею 144 Конституції України,\~статтею 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні"\~\~акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності\~\~Конституції\~або законам України. Таким чином, приватизаційне свідоцтво, видане Красногорівською міською радою не відповідає обставинам справи після скасування судового рішення та порушує права потенційних власників частини нерухомого майна, які мали право на участь в приватизації, а отже підлягає скасуванню. 19.11.2011 року [PERSON] подарувала [PERSON] в дар квартиру номер 31 у будинку №2 по вул. Суворова в м. Красногорівка Марїнського району Донецької області, договір посвідчено нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1038. Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч. 2 ст. 718 ЦК України дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є діє особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. [PERSON] на час укладення договору дарування усвідомлювала, що рішення суду про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстрації за місцем мешкання скасовано, оскільки судом та стороною було направлено повістки про виклик особи до суду, за місцем її реєстрації. Таким чином, договір дарування, укладено під впливом обману та визнається судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемним правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, ст. 202, 230, 345, 393, 717, 718 Цк України, ст. ст.130, 213-215, 224, 226 ЦПК України,-

Outcome: approved