Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.06.2013 року близько 12 год.35 хв. по автошляху по вул.. Полтавській , м.Карлівка , в напрямку смт.Машівка Полтавської області рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який не виконуючи поворот ліворуч на автодорогу Лип*янка-Карлівка не пересвідчившись у безпеці руху та не надавши перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] який рухався в зустрічному напрямку , виїхав на зустрічну смугу руху , де здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті вищезазначеної ДТП водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді : ушиблено-рваної рани м*яких тканин лівого колінного суглобу з частковим розривом власної зв*язки лівого наколінника, закритої черепно- мозкової травми , стус головного мозку та забоїв нижніх кінцівок, які згідно судово медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості . Порушення ПДР [PERSON] з технічної точки зору знаходяться в причинному зв*язку з виникненням даної ДТП. По даному факту було складено обвинувальний акт відповідно до якого позивач був потерпілим і направлено до суду . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач знаходився на лікуванні і сума матеріальних збитків від злочинних дій [PERSON] затрачених на лікування становить 3600 грн. Внаслідок відновлювальних по ремонту автомобіля , позивач поніс матеріальну шкоду в сумі 42616 грн. , а також оплатив проведення оцінки автомобіля в сумі 800 грн. Позивач вважає , що він поніс моральну шкоду яка визначається порушенням душевного спокою, глибиною фізичних та душевних страждань, погіршення здоров*я , позбавлення можливості повноцінно працювати, відпочивати, позбавлення можливості керувати своїм ТЗ за призначенням і оцінює її 20000 грн. . Окрім цього просить стягнути витрати пов*язані з оплатою послуг адвоката 3000 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовився від частини позовних вимог , а саме 47016 грн.(42016 + 3600 + 800) і просить суд стягнути з відповідача 23000 грн. ( 20000 + 3000). Дану відмову позивача в частині 47016 грн. матеріальної шкоди суд прийняв на підставі ст..174 ЦПК України . В судовому засіданні позивач підтримав свої нові позовні вимоги в повному обсязі та добавив , що в моральну шкоду він оцінює саме своє лікування , про що свідчать чеки за які він придбавав ліки та оплати його лікарняних . Відповідачі [PERSON] та СК «Кредо» в судове засідання не з'явилися , причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без його участі не надали. Про час, дату та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (судових повісток). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2013 року близько 12 год.35 хв. по автошляху по вул.. Полтавській , м.Карлівка , в напрямку смт.Машівка Полтавської області рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який не виконуючи поворот ліворуч на автодорогу Лип*янка-Карлівка не пересвідчившись у безпеці руху та не надавши перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] який рухався в зустрічному напрямку , виїхав на зустрічну смугу руху , де здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті вищезазначеної ДТП водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді : ушиблено-рваної рани м*яких тканин лівого колінного суглобу з частковим розривом власної зв*язки лівого наколінника, закритої черепно- мозкової травми , стус головного мозку та забоїв нижніх кінцівок, які згідно судово медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості . Порушення ПДР [PERSON] з технічної точки зору знаходяться в причинному зв*язку з виникненням даної ДТП. По даному факту було складено обвинувальний акт відповідно до якого позивач був потерпілим і направлено до суду . Вироком Карлівського районного суду від 27.06.2014 року залишеним в частині покарання [PERSON] ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.09.2014 року без змін , а саме : [PERSON] визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , шо становить 3400 грн. без позбавлення прав керування транспортним засобом. На підставі п. “Г” ст.1 Закону України “Про амністію в 2014 році” звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання. . (а.с.37-41). Притягнення у якості співвідповідача СК «Кредо», суд вважає правильним оскільки сторонами не заперечується факт цивільно-правої відповідальності саме її як страховика [PERSON]. Відповідно до ст.. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( далі ЗУ), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особа, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону, де обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров"ю потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Згідно чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, полягає у душевних стражданнях, яку зазнають у зв'язку із пошкодженням майна і має відшкодовуватися незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи позивач [PERSON] в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді : ушиблено-рваної рани м*яких тканин лівого колінного суглобу з частковим розривом власної зв*язки лівого наколінника, закритої черепно- мозкової травми , стус головного мозку та забоїв нижніх кінцівок, які згідно судово медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ( а.с.37) Беручи до уваги встановлені обставини справи та норми закону, суд, вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент скоєння ДТП, була застрахована в СК«Кредо», то шкоду [PERSON] повинна відшкодовувати дана страхова компанія. Ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювана, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - винний водій. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду у розмірі не більше ніж 5 відсотків від 50000,00 грн., що дорівнює 2550,00 грн. на одного потерпілого. Виходячи із змісту зазначених вище норм закону, обставин справи, оскільки позивачу завдана моральна шкода, в даному випадку страхова компанія несе перед останнім відповідальність, але в розмірі не більшому 2550 грн. Суд вважає, що з врахуванням всіх зазначених обставин розмір грошового відшкодування завданої позивачу моральної (немайнової) шкоди повинен складати 2550 гривень, які слід стягнути з СК«Кредо». Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на дослідженні наявних в справі доказах. В іншій частині позовних вимог по моральній шкоді позивачу [PERSON] потрібно відмовити із-за недоведеності . Згідно п. 2 ч.1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Акт виконаних робіт та розрахунок з якого вбачається скільки часу було потрачено адвокатом на підготовку до справи - відсутній . Таким чином позивач не обґрунтував свої позовні вимоги відносно витрати пов*язані з оплатою послуг адвоката 3000 грн.. тому в позовних вимог про стягнення судових витрат на юридичну допомогу йому потрібно відмовити із за недоведенності . Закон України «Про судовий збір» ст..5 ч.1 п.6 не звільняє позивача [PERSON] від сплати судового збору за моральну шкоду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved