Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів позики та застави дійсними та визнання права власності на частину земельної ділянки. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 травня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів позики та застави дійсними та визнання права власності на частину земельної ділянки задоволено частково. Визнано дійсним договір позики, укладений 13 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] . В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині визнання дійсним договору застави 2/5 частин земельної ділянки з кадастровим № [NUMBER] , загальною площею 2 га, яка розташована на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] - відмовлено. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині визнання права власності на 2/5 частини земельної ділянки з кадастровим № [NUMBER] , загальною площею 2 га, яка розташована на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області за [PERSON] - відмовлено. 27 червня 2019 року ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 червня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів позики та застави дійсними та визнання права власності на частину земельної ділянки повернуто до Харківського районного суду Харківської області для належного оформлення та вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного. Під час ухвалення рішення по справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. За змістом ст.3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Згідно з ч.1 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За змістом ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено 1921 грн. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768 грн.40 коп. (1921 грн. х 0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 9605 грн. (1921 грн. х 5). Згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно з ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768 грн.40 коп. (1921 грн. х 0,4). Крім того, слід зазначити, що за змістом ч.3 ст.6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Вказана позовна заява містить одночасно дві вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання договору позики дійсним та про визнання договору застави дійсним, а також одну вимогу майнового характеру, а саме: про визнання права власності. Згідно з квитанцією №0.0.1275612444.1 від 21 лютого 2019 року та квитанції №0.0.1275613642.1 від 21 лютого 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 825 грн. 72 коп. та 1536 грн. 80 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: суд задовольнив лише одну вимогу немайнового характеру, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. (1921 грн. х 0,4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved