Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати спадковим майном [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], загальною площею 45,4 кв.м., до складу якого входить: а-1 нежитлова прибудова; Б-1 сарай; В-1 сарай; погріб під В-1; Г-1 сарай; Д-1 вбиральня; Є-1 літній душ; № 1 водопровід; № 2 зливна яма; № 3, 4 огорожа; І - тротуар; визнати за ним, [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], загальною площею 45,4 кв.м., до складу якого входить: а-1 нежитлова прибудова; Б-1 сарай; В-1 сарай; погріб під В-1; Г-1 сарай; Д-1 вбиральня; Є-1 літній душ; № 1 водопровід; № 2 зливна яма; № 3, 4 огорожа; І - тротуар. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 19 жовтня 1984 року між ним, [PERSON], та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дніпровським райзагсом м. Дніпродзержинська. Після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Після одруження він, [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та її мамою [PERSON] проживали спільно за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] та вели спільне господарство. [INFO] року мати його дружини - [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складалося з житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS]. Його дружина - [PERSON] в установлені ст. 1270 Цивільного кодексу України строки подала заяву на прийняття спадщини після померлої матері [PERSON]. На підставі її заяви в Третій Дніпродзержинській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 61/2010 від 10 лютого 2010 року. В зв'язку з фінансовими складнощами, його дружина [PERSON] не оформила нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину та не зареєструвала свого права власності на житловий будинок відповідності до вимог чинного законодавства. На момент смерті спадкодавця [PERSON] (час відкриття спадщини) його дружина, яка є єдиним спадкоємцем, проживала з спадкодавцем. Окрім того, його дружина після смерті її матері та на протязі тривалого часу безперешкодно володіла та користувалася спадковим майном, а саме проживала в житловому будинку сплачувала комунальні платежі та проводила ремонти. Таким чином, враховуючи приписи діючого законодавства, [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] та стала власником житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS]. [INFO] року його дружина - [PERSON] померла. Після смерті його дружини залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] загальною площею 45,4 кв.м. Оскільки він, [PERSON], є чоловіком [PERSON], відповідно до приписів чинного законодавства, він є спадкоємцем першої черги. Він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], а також і на момент відкриття спадщини. Окрім того після смерті дружини [PERSON] він продовжує проживати у житловому будинку, сплачувати комунальні платежі, проводити ремонти. Таким чином він фактично прийняв спадщину. У нього, як у власника житлового будинку, виникла необхідність розпорядитися своїм майном. При звернені до нотаріуса з'ясувалося, що для розпорядження майном необхідно оформити свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати своє право власності у державному реєстрі речових прав. 17 березня 2015 року він звернувся до державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON]. Держаний нотаріус відмовив видати свідоцтво про спадщину в зв'язку з тим, що він звернувся до нотаріальної контори після спливу шести місяців з дня смерті його дружини, чим на думку нотаріуса ним були порушені строки прийняття спадщини, встановлені ст.1270 Цивільного кодексу України. В постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державний нотаріус [PERSON] зазначила, що ним не надано документів які б підтверджували факт прийняття спадщини. Такі твердження ґрунтувалися лише на тому, що він фактично зареєстрований за іншим місцем проживання. Виходячи з вимог законодавства, така вимога, як обов'язкова реєстрація (прописка) за однією адресою зі спадкодавцем не може бути підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім того вимоги для прийняття спадщини виконані ним у повному обсязі, а саме - на момент відкриття спадщини він проживав разом зі спадкодавцем та проживає до цього часу, будь яких заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори він не подавав. Будь-які інші особи прав на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], не заявляли та не заявляють. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 19 жовтня 1984 року позивач та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище чоловіка "[PERSON]". Матір'ю [PERSON] є [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON], а [INFO] року померла [PERSON]. Ці факти підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 581, свідоцтвом про народження, актовий запис № 432, та копіями свідоцтв про смерть, актові записи № 883 та № 906. Будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу 1/2 частини домоволодіння від 16 січня 1950 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 вересня 1985 року, посвідченого нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2211, на 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння, висновком про реєстрацію 1/2 частини домоволодіння від 04 лютого 1950 року, листом ОКП "Дніпродзержинське БТІ" за вих. № 401 від 24 березня 2015 року Будинок [ADDRESS], загальною площею 45,4 кв.м., складається з: а-1 нежитлова прибудова; Б-1 сарай; В-1 сарай; погріб під В-1; Г-1 сарай; Д-1 вбиральня; Є-1 літній душ; № 1 водопровід; № 2 зливна яма; № 3, 4 огорожа; І - тротуар, що підтверджується технічним паспортом від 16 березня 2015 року та звітом про оцінку майна від 18 березня 2015 року. [PERSON] у встановлений законодавством строк подала до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведене спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON], спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини до спадкової справи № 61/2010 після померлої [INFO] року [PERSON] не надходили. Також судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], оскільки вона як на момент смерті спадкодавця, так і в подальшому мешкала за вищезазначеною адресою разом із спадкодавцем, володіла спадковим майном та утримувала його. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] загальною площею 45,4 кв.м. Позивач фактично прийняв спадщину після померлої [PERSON], оскільки з 2006 року постійно проживав разом із спадкодавцем, як на момент відкриття спадщини, так і після смерті [PERSON], до теперішнього часу він продовжує проживати у житловому будинку, сплачувати комунальні платежі, проводити ремонти. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, та надано роз'яснення, що за даними спадкового МУЮ України спадкова справа після померлої [PERSON], строком у шість місяців, не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Ці обставини підтверджуються постановою державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. № 718/02-131 від 17 березня 2015 року, актом про проживання № 2 від 23 березня 2015 року. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 3 ст. 182 ЦК України, відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Отже, право на оформлення спадщини у судовому порядку пов'язане з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті його дружини [PERSON], яка в свою чергу була спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері - [PERSON] Будь-які інші особи прав на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], не заявляли та не заявляють. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved