Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

28 вересня 2015 Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (надалі ПАТ "СК "Країна") звернулося з зазначеним позовом до [PERSON] Позивач зазначив, що 07 червня 2011 року між ПАТ "СК "Країна" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №02/157/2.1.5.1, предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем "Hyundai Tucson", державний номерний знак [NUMBER]. 09 вересня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ-21102 скоєно дорожньо-транспортну пригоду в якій пошкоджено автомобіль "Hyundai Tucson", державний номерний знак [NUMBER], належного та під керуванням [PERSON] Постановою Фрунзенським районним судом м. Харкова від 07.12.2011 року винним в ДТП визнано [PERSON], якого притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті зіткнення, автомобілю "Hyundai Tucson", державний номерний знак [NUMBER] спричинено ушкодження, матеріальні збитки від яких становили 74283,26 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Лафорт" (надалі ПрАТ "СК "Лафорт") згідно полісу №АА/2026843, ліміт відповідальності - 50 000,00 грн. 28.09.2011 р. [PERSON] скориставшись своїм правом, подав заяву про отримання грошового відшкодування. В подальшому ПАТ "СК "Країна", відповідно до Закону України "Про страхування" прийнято рішення про визнання події страховим випадком, та виплати на підставі страхового акту №02/21263/2.1.5.1. страхового відшкодування в розмірі 70818,06 грн.. Платіжним дорученням №417 від 26.12.2011 р., ПАТ "СК "Країна" здійснила виплату страхового відшкодування згідно заяви [PERSON] 19.07.2012 року ПАТ "СК "Країна"направила претензію ПрАТ "СК "Лафорт" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 70818,06 грн. Проте, ПрАТ "СК "Лафорт" не виконало своїх зобовязань згідно полісу №АА/2026843. У звязку з цим, ПАТ "СК "Країна" 27 грудня 2012 року звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПрАТ "СК "Лафорт". Рішенням Господарського суду м. Києва від 28 січня 2013 року позов задоволено. В зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача у порядку зворотної вимоги (регресу) 21818,06 грн. - різницю між фактичним розміром шкоди - 70818,06 грн. і страховою виплатою 49000,00 грн. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. В письмових поясненнях проти позову заперечував та просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки ПАТ "СК "Країна" здійснило виплати [PERSON] 26.12.2011 року, а з позовом до суду звернулося за спливом трирічного строку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивач та представники відповідачки надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 09 вересня 2011 року на перехресті вул. 2-ї Пятирічки та вул. З-го Інтернаціоналу в м. Харкові за участю водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та водія [PERSON] який керував автомобілем "Hyundai Tucson", державний номерний знак [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Фрунзенським районним судом м. Харкова від 07.12.2011 року винним в ДТП визнано [PERSON], якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 07 червня 2011 року між ПАТ "СК "Країна" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №02/157/2.1.5.1, предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем "Hyundai Tucson", державний номерний знак [NUMBER]. Згідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту №658 від 28.09.2011 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Hyundai Tucson", державний номерний знак [NUMBER] ушкодженого у результаті ДТП складає 74283,26 грн. Відповідно до п.5.1.1. договору добровільного страхування наземного транспорту №02/157/2.1.5.1. розмір франшизи встановлений у розмірі 2% від страхової суми, а саме 3465,20 гривень (2%* 173 260,00 грн.=3 465,20 грн.). Відповідно до ст.9 ЗУ "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Враховуючи викладене, відповідно до Закону України "Про страхування", ПАТ "СК "Країна" було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком, та виплати на підставі страхового акту №02/21263/2.1.5.1. страхового відшкодування в розмірі 70818,06 грн. (74 283,26 грн. - З 465,20 грн. = 70 818,06 грн.). Платіжним дорученням № 417 від 26.12.2011 р., ПАТ "СК "Країна" здійснила виплату страхового відшкодування на суму 70818,06 грн. Враховуючи ту обставину, що потерпілий отримав страхове відшкодування від ПАТ "СК "Країна", то до ПАТ "СК "Країна" в порядку ст. 1191 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] з вини якої і сталося ДТП. Згідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" таке ж право визначено положеннями законодавства окремо для страхових компаній. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "Лафорт" згідно полісу №АА/2026843, ліміт відповідальності - 50000,00 грн., франшиза - 000,00 грн. Як передбачено п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно із умовами полісу № АА/2026843, розмір франшизи становить 1000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином вимоги ПАТ "СК "Країна" є обґрунтованими. 27 грудня 2012 року ПАТ "СК "Країна" звергнулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПрАТ "СК "Лафорт" про стягнення грошових коштів в порядку регресу на суму 49000,00 грн. в зв'язку з виплатою 26.12.2011 р. страхового відшкодування на суму 70818,06 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08 січня 2013 року порушено провадження у справі за зазначеним позовом. Рішенням Господарського суду м. Києва від 28 січня 2013 року позов ПАТ "СК "Країна" задоволено. Стягнено з ПрАТ "СК "Лафорт" 49000,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу. 12 березня 2013 року на підставі рішення Господарського суду м. Києва видано наказ про примусове виконання рішення суду. В зв'язку з наведеним обставинами, позивач посилаючись на ч. 2 ст. 264 ЦПК України вважає, що звернення з позовом до Господарського суду про стягнення суми страхового відшкодування є підставою переривання строку позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом спору є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ст.ст. 1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів. Згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду. Разом з тим, згідно п. 1 ст. 18 Конвенції про позовну давність в міжнародній купівлі-продажу товарів, ратифікованою Верховною Радою України від 14.07.1993 р. № 382-ХІІ, якщо провадження з розгляду спору порушено щодо одного боржника, перебіг строку позовної давності, передбаченого цією Конвенцією, прривається стосовно будь-якої іншої сторони, яка несе солідарну відповідальність з боржником, за умови, що кредитор у межах зазначеного строку в письмовій формі повідомить цю сторону про порушення провадження" Отже переривання строку стосовно одного кредитора або боржників солідарного або неподільного зобов'язання має силу й щодо інших з них у разі належного повідомлення про наявність судового спору. В даному випадку позивач обрав спосіб захисту своїх прав зверненням до Господарського суду з вимогами до ПрАТ "СК "Лафорт" про стягнення грошових коштів в порядку регресу в межах ліміту страхової виплати, при цьому з 26.12.2011 року, часу відшкодування, з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП, на суму яка перевищила ліміт страхової виплати не звернувся та до відома про звернення до Господарського суду відповідача не ставив. Позивач з позовом від 27.08.2015 р. звернувся до суду 28.08.2015 року. Позивач здійснив страхове відшкодування 26.12.2011 року і з зазначеного часу у ПАТ "СК "Країна" виникло право на звернення з регресними вимогами до ПрАТ "СК "Лафорт" про стягнення грошових коштів в порядку регресу в межах ліміту страхової виплати за відповідальністю [PERSON], а також до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу поза межами ліміту страхової виплати. Отже встановлений законом трирічний строк позовної давності на час звернення до суду сплинув, і не вважається перерваним в зв'язку зі зверненням до Господарського суду, що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed