Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та змінивши свої вимоги просить стягнути з відповідача 85 000,00 грн. та зобов'язати відповідача замінити металопластикові двері, які ведуть з кухні на балкон, в квартирі [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 20.02.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. За вказаним договором позивач сплатив відповідачу 610 200, 00 грн. Разом з тим, позивач посилається, що відповідачем було завищено вартість вказаної вище квартири, внаслідок чого, за його розрахунками, позивач переплатив 70 000,00 грн.,які просив стягнути з відповідача. Також позивач посилається, що ним було додатково сплачено нотаріусу 10 000,00 грн. На думку позивача, дані витрати він не повинен був нести. Крім того, позивач зазначає, що придбавши квартиру та здійснюючи її огляд, ним було виявлено, що металопластикові двері, які ведуть з кухні на балкон, в квартирі [ADDRESS] були пошкоджені та мали не новий вигляд. Внаслідок чого, позивач вимушений був за власний рахунок усунути недоліки , при цьому поніс збитки в розмірі 5000,00 грн. Також посилаючись на те, що вказані металопластикові двері неналежної якості, позивач просив зобов'язати відповідача замінити їх, в порядку ЗУ «Про захист прав споживача». В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача проти прозову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вважає, що позивачем недоведені заявлені вимоги належними доказами по справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 20.02.2014 року. Продаж вказаної вище квартири здійснено за 610 200,00 грн. Вказані обставини визнані сторонами по справі. Позивач в своєму позові посилається на те, що ціна на квартиру є завищеною на 70 000,00 грн. Як зазначив позивач та вбачається з поданого ним позову в редакції від 29.01.2015 року, ще в листопаді 2013 року його повідомили про ціну на квартиру з урахуванням знижки. Після чого позивач двома платежами від 26.11.2013 р. та від 24.12.2013р. вніс суму 610 200,00 грн., що є ціною квартири згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Вбачається, що сплативши кошти в розмірі 610200,00грн., позивач погодився з вказаною ціною здійснивши через установу банку відповідні платежі до укладення Договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2014 року. П.п. 5,6 Договору купівлі-продажу квартири від 20.02.2014 року визначають, що покупець повністю розрахувався за квартиру шляхом здійснення перерахування коштів на рахунок Продавця. Враховуючи зазначені положення п. 5 та п. 6 Договору, суд вважає, що позивач підтвердив, що кошти сплачені ним на рахунок відповідача спрямовувались на оплату вартості квартири по даному Договору. Щодо твердження про завищену ціну на квартиру слід зазначити, що відповідно до звіту в стислій формі №00140204 про оцінку майна, складання якого завершено 11.02.2014 оціночна вартість квартири визначена - 608 761,20 грн. з ПДВ. Як встановлено вище, в Договорі ціна визначена в розмірі 610 200,00 грн. Виходячи з вимог ч.1 ст. 632, ч.1 ст. 638 ЦК України вбачається, що ціна Договору визначена за домовленістю сторін. Щодо тверджень позивача про те, що на дату укладення Договору ціна квартири складала 540000,00 грн., виходячи з курсу долара, слід зазначити. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Використання інших засобів в розрахунках не допускається. Таким чином, суд вважає, що при укладені договору сторони керувалися виходячи з принципу свободи договору, а ціна квартири була погоджена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Вбачається та сторонами не заперечувалося, що Договір є виконаним, т.я. проведена оплата та передано майно позивачу. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в цій частині позову, є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами по справі. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 10000,00 грн. за послуги нотаріуса . Відповідно до п. 13 Договору, витрати на оформлення договору покладаються на позивача. Згідно матеріалів справи вбачається, що жодних коштів від позивача на оплату послуг нотаріуса відповідач не отримував, що не заперечувалося позивачем по справі та підтверджено листом від 22.05.2013 адресованій Державній інспекції з питань захисту прав споживачів, де заяву зареєстровано за вхідним номером К-1672 від 22.05.2014 в якій зазначено про те, що позивач власноручно надав кошти нотаріусу без здійснення оплати через касу банка. Крім того, згідно бухгалтерської довідки відповідача від 03.12.2014 року вбачається, що жодних коштів від позивача за послуги нотаріуса, відповідачем не отримувалося. Стаття 31 ЗУ «Про нотаріат» визначає, що приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та громадянином. Оплата додаткових послуг правового характеру, що надаються приватними нотаріусами і не належать до вчинюваної нотаріальної дії, провадиться за домовленістю сторін. Таким чином, ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест" не є стороною цих правовідносин, а тому не може відповідати за розмір плати за надання нотаріальних послуг. Крім того, відсутні правові підстави для задоволення таких вимог, оскільки відповідно до п. 13 Договору витрати на оформлення договору покладаються на позивача. Таким чином, вимоги позивача в цій частині, суд вважає необґрунтованими та безпідставними. Позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 4000 ,00 грн. Вимоги в цій частині позивач обґрунтовує тим, що він поніс збитки для підготовки стелі та стін до ремонтно-оздоблювальних робіт та здійснено ремонт металоплатикових дверей. Відповідно до п.3 Договору зазначено, що в квартирі виконано загально-будівельні роботи без опорядження. Відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлового-комунального господарства України від 27.12.2006 року №431 "Про затвердження Випуску 1 „Штукатурні роботи", Випуску 5 „Облицювальні роботи" Збірника ГН 8 "Опоряджувальні роботи" та Випуску 3 "Мости та труби" Збірника ГН 5 „Монтаж металевих конструкцій" Галузевих норм часу на будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи",рішення науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 24 грудня 2007 року №103 "Про проект Випуску 2 "Малярні роботи" Галузевих норм часу на будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи" Збірника ГН 8 "Опоряджувальні роботи";наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25 лютого 2009 року №82 "Про затвердження Випуску 3 "Шпалерні роботи" та Випуску 6 "Опорядження виробами промислового виробництва" Збірника ГН 8 "Опоряджувальні роботи" Галузевих норм часу на будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи"; до опоряджувальних робіт віднесено малярні, штукатурні, шпалерні, облицювальні роботи включаючи підготовчі роботи. З огляду на викладене, встановлено, що умови Договору не передбачають умов про виконання робіт з ґрунтування, вальцювання, зачищення та штукатурення. Відповідно ч.1 ст. 673 ЦПК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Договором передбачено, що квартира передається без виконання опоряджувальних робіт відповідно до чого виконання визначених позивачем робіт не передбачено його умовами. Відповідно до п. 10 Договору, позивач підтвердив, що він оглянув квартиру та недоліків, які перешкоджають використанню квартири за цільовим призначенням в квартирі до укладння цього договору, у позивача не було. Крім того, позивач підтвердив, що якісні характеристики квартири його повністю задовольняють претензій не мав. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення збитків в розмірі 4000,00 грн. необґрунтованими та не підтверджені доказами по справі. Також суд вважає, що вимоги позивача про стягнення 1000,00 грн. понесених у зв'язку з ремонтом металопластикових дверей, які знаходяться на кухні для виходу до балкону у квартирі [ADDRESS] не підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч.1 ст. 678 ЦК України передбачено що, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; · безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; · відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Зазначена норма передбачає альтернативне право позивача на вибір способу відновлення порушеного права, яке виникає в разі якщо він отримав товар неналежної якості. Позивач обґрунтовує зазначену позовну вимогу тим, що встановлені відповідачем в квартирі двері не зачинялись і при відчиненій двері верхня частина звисала в горизонтальному положенні. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що до підписання Договору, позивачем була оглянута квартира та жодних претензій останній не мав. Дані обставини також підтверджується п.10 Договору, в якому зазначено, що недоліків, які перешкоджають використанню квартири за цільовим призначенням в квартирі не було, а якісні характеристики квартири його повністю задовольняють, претензій у нього немає. Вбачається, що зазначені позивачем недоліки є: очевидними та неприхованими, вразі їх наявності при огляді квартири були б виявлені. Разом з тим, позивач підтвердив, що недоліків в переданому майні немає. Доказів того, що зазначені позивачем недоліки мають місце, як і такі, що виникли до укладання Договору, позивачем не надано та відповідно дані обставини не встановлені при розгляді справи. Ст. 679 ЦК України зазначає, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменґу. Разом з тим, позивачем не надано доказів в підтвердження понесених збитків, як і доказів того, що недоліки виникли до передачі товару, а відтак відсутні підстави покладання на відповідача цивільно-правової відповідальності. Що стосується вимог позивача про зобов'язання замінити металопластикові двері, які ведуть з кухні на балкон в квартирі [ADDRESS], слід зазначити. Позивач обґрунтовує зазначену позовну вимогу тим, що встановлені відповідачем в квартирі двері не зачинялись і при відчиненій двері верхня частина звисала в горизонтальному положенні. Згідно ч.2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості тбвару (виявлення недоліків, які не можна усунути,недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право вимагати заміни товару. На підтвердження вимог про заміну дверей позивачем не надано доказів того, що металопластикові двері дійсно містять недоліки та те, що такі недоліки є істотними. Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Разом з тим, позивачем не надано доказів в підтвердження того, що вказані вище недоліки виникли до передачі товару. За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги позивача і в цій частині позову задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed