Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

КП "Царичанське ВОЖКГ" Царичанської районної ради звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків. В обґрунтування своїх вимог вказали, що з 24.12.2003 року [PERSON] працювала начальником планово-економічного відділу в КП "Царичанське ВОЖКГ", та наказом №87-к від 01.11.2011 року була звільнена з займаної посади за скороченням штату. 07 грудня 2012 року Криничанською міжрайонною державною фінансовою інспекцією було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП "Царичанське ВОЖКГ" за період з 01.05.2010 року по 30.08.2012 року, якою було встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 07.12.2012 року №710-26/67. Ревізією було встановлено, що в порушення п.11 Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу (назва зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №455 від 24.03.99 р.), затвердженого постановою КМУ від 19.03.1993 р. №203 та п.3.1 Контракту від 16.06.2010 р. №400 директором [PERSON] в період з 01.06.2010 р. по 31.12.2010 р. недоотримано заробітної плати в розмірі 4606,25 грн. Відповідно до штатного розпису та особового рахунку директора [PERSON] встановлено нарахування та виплату посадового окладу у розмірі 3669,00 грн., в той час коли п.3.1 Контракту від 16.06.2010 р. №400 передбачено 4572,00 грн. Дане порушення призвело до втрати доходів фізичної особи [PERSON] на загальну суму 4606,25 грн. (червень-грудень 2010 р.). Вказане порушення було допущене головним економістом КП "Царичанське ВОЖКГ" в період з 01.05.2010 р. по 31.10.2011 р. [PERSON], яка відповідно до посадової інструкції складає штатний розпис. Також, ревізією при перевірці дотримання законодавства при нарахуванні та здійсненні виплат заробітної плати працівникам за час відпустки, було встановлено в порушення вимог ст.12 Закону України №504/96 "Про відпустки" факти безпідставного відклику з відпустки начальника планово-економічного відділу [PERSON] з оплатою праці без урахування суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки, що призвело до подвійної оплати праці в сумі 3309,19 грн. (січень 2011 р.). Так, наказом від 01.01.2011 р. №5 к начальнику планово-економічного відділу [PERSON] надано чергову відпустку тривалістю 31 календарний день з 01.01.2011 р. по 02.02.2011 р. Наказом від 04.01.2011 р. №3 в зв'язку з виробничою необхідністю [PERSON] відізвана з щорічної відпустки з наданням компенсації за 28 днів невикористаної відпустки. Таким чином, у січні 2011 року [PERSON] відповідно до особового рахунку отримала заробітну плату за 19 робочих днів в сумі 3766,21 грн. та компенсацію за 28 днів невикористаної відпустки в сумі 3706,23 грн. Надлишкова виплата складає 3309,15 грн. ( 3 дні відпустки х 132,36 (середньоденна) = 397,08 грн. - 3706,23 грн. (виплачена компенсація). 27.12.2012 року КП "Царичанським ВОЖКГ" отримано вимогу №14/1081 від 21.12.2012 року Криничанської МДФІ про усунення фінансових порушень виявлених ревізією. Так, [PERSON] 30 квітня 2013 року було надіслано листи з наданням десятиденного строку для добровільного повернення підприємству завданої шкоди в сумі 4606,25 грн. та надлишкову оплату в сумі 3309,15 грн. Проте до цього часу [PERSON] не відшкодувала завдану матеріальну шкоду в загальній сумі 7915,40 грн. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.130 ч.1, ст.136 ч.3, ст.232 ч.1 п.4 КЗпП України, прохають стягнути з відповідачки на їх користь матеріальну шкоду в сумі 7915 грн. 40 коп., завдану нею під час виконання трудових обов'язків на розподільчий рахунок 26001065336001, МФО 300249, код ЄДРПОУ 25515372 АТ "Брокбізнесбанк" м.Київ та судовий збір на розподільчий рахунок 26001065336001 МФО 300249 код ЄДРПОУ 25515372 АТ "Брокбізнесбанк" м.Київ. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає та прохає проводити розгляд справи за участю її представника - адвоката [PERSON] Представник відповідачки - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає та прохає суд у разі ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. відповідно до приходного касового ордеру від 24.02.2014 року. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за слідуючих підстав. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. З 24.12.2003 року [PERSON] (відповідач в даній справі) працювала начальником планово-економічного відділу в КП "Царичанське ВОЖКГ" (а.с.5), та відповідно до наказу №87-к від 01.11.2011 року була звільнена з займаної посади у зв'язку з скороченням штату. Протягом періоду з 26 вересня 2012 року по 07 грудня 2012 року Криничанською міжрайонною державною фінансовою інспекцією була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності КП "Царичанське ВОЖКГ" за період з 01.05.2010 року по 30.08.2012 року, в ході якої були встановлені ряд порушень та недоліків. Відповідно до акту від 07.12.2012 року №710-26/67 ревізією встановлено, що директором КП "Царичанське ВОЖКГ" [PERSON] в період з 01.06.2010 р. по 31.12.2010 р. недоотримано заробітної плати в розмірі 4606,25 грн., оскільки відповідно до штатного розпису та особового рахунку директора [PERSON] встановлено нарахування та виплату посадового окладу у розмірі 3669,00 грн., в той час коли п.3.1 Контракту від 16.06.2010 р. №400 передбачено 4572,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Як вбачається з акту ревізії від 07.12.2012 року №710-26/67 (а.с.6-36) та Розрахунку втрат доходу внаслідок невірного встановлення посадового окладу директору КП "Царичанське ВОЖКГ" [PERSON] за 2010 рік (а.с.37), виявлене ревізією порушення п.11 Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу (назва зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №455 від 24.03.99 р.), затвердженого постановою КМУ від 19.03.1993 р. №203 та п.3.1 Контракту від 16.06.2010 р. №400, призвело до втрати доходів не підприємством, а фізичною особою [PERSON], якому підприємство в будь-якому випадку повинно було сплатити вказану суму заробітної плати. Також, в акті ревізією перевірки щодо дотримання законодавства при нарахуванні та здійсненні виплат заробітної плати працівникам за час відпустки вказано, що виявлено порушення ст.12 Закону України "Про відпустки", а саме: безпідставне відкликання з відпустки начальника планово-економічного відділу [PERSON] з оплатою праці без урахування суми, що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки, що призвело до подвійної оплати праці. Проте, [PERSON] була відкликана з щорічної відпустки відповідно до наказу директора ВОЖКГ від 04.01.2011 року №3, з наданням [PERSON] компенсації за невикористану відпустку в кількості 28 днів (а.с.39). Крім цього, суду не надані докази чи виплачувалася відповідна компенсація за невикористану відпустку при звільненні [PERSON] 01 листопада 2011 року у зв'язку з скороченням штату, чи [PERSON] добула відпустку у кількості 28 днів пізніше. А тому вважати нарахування та виплату грошової компенсації відповідачці за невикористану частину щорічної відпустки як подвійна оплата праці не має підстав. Отже, в задоволенні позовної заяви слід відмовити. На підставі викладеного та з урахуванням приписів ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). В ході розгляду справи адвокат [PERSON], згідно укладеного договору, надавав відповідачці правову допомогу (а.с.49), за що отримав від неї по приходному касовому ордеру від 24.02.2014 р. 1000 грн. (а.с.51). Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому витрати відповідачки на правову допомогу в сумі 1000 грн. за клопотанням її представника підлягають стягненню з позивача на її користь. Судові витрати, сплачені позивачем при поданні позовної заяви до суду, слід покласти за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved