Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

У липні 2014 року Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (далі - ПрАТ "УАСК "АСКА") звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 01 серпня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем марки "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER], по вулиці Братиславській у місті Києві здійснив зіткнення із автомобілем марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого даному автомобілю заподіяв механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року винним у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) визнаний відповідач [PERSON] Пошкоджений з вини [PERSON] транспортний засіб марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], був застрахований в ПрАТ "УАСК "АСКА" за договором страхування транспортних засобів № 3123792 від 05 квітня 2013 року. Відповідно до умов цього договору, на підставі висновку спеціаліста № 09/08/13 від 13 серпня 2013 року страхувальнику було перераховано страхове відшкодування в розмірі 7299 грн. 47 коп. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. У ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 04 грудня 2013 року за вих. № 4017-17/1 позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлявся лист-вимога добровільно сплатити суму виплаченого страхового відшкодування, проте до цього часу сума боргу не сплачена. Просило стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "УАСК "АСКА" в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 7299 грн. 47 коп. Представник позивача Лапай О.В. у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2013 року у справі № 754/15442/13-п встановлено, що 01 серпня 2013 року о 15.30 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER], у місті Києві по вулиці Братиславській, 52, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції щодо транспортного засобу марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду, що призвело до зіткнення автомобілів, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у цій ДТП судом визнано відповідача [PERSON], за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Свою вину у вчиненні даного правопорушення [PERSON] в суді визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений під час вказаної вище ДТП автомобіль марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], що належить Публічному акціонерному товариству "Київенерго", відповідно до договору СТД № 3123792 про страхування транспортного засобу від 05 квітня 2013 року на момент ДТП був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА". Згідно із Звітом № 09/08/13 від 13 серпня 2013 року про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власникові колісного транспортного засобу марки "Тойота", реєстраційний номер [NUMBER], матеріальний збиток внаслідок пошкодження цього автомобіля при ДТП, що сталася 01 серпня 2013 року з вини відповідача [PERSON], складає 7799 грн. 47 коп. 01 жовтня 2013 року на підставі зазначених договору про страхування транспортного засобу від 05 квітня 2013 року, Звіту № 09/08/13 від 13 серпня 2013 року про оцінку вартості матеріальної шкоди, страхового акту № 5042 від 30 вересня 2013 року страхувальникові Публічному акціонерному товариству "Київенерго" позивач ПрАТ "УАСК "АСКА" виплатив страхове відшкодування в сумі 7299 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 01 жовтня 2013 року № 7083. За змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 04 грудня 2013 року за вих. № 4017-17/1 позивач ПрАТ "УАСК "АСКА" направляло на адресу [PERSON] листа з проханням добровільно сплатити суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 7299 грн. 47 коп., проте вимога відповідачем залишена без задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви до [PERSON] позивачем ПрАТ "УАСК "АСКА" сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2016 від 18 червня 2014 року. Виходячи з наведеного вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved