Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

У листопада 2020 року позивач товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (далі - ТДВ "Страхова компанія "Кредо") звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 листопада 2017 року на вулиці Набережне шосе в м. Києві водій автомобіля Infinity M35, н.з. [NUMBER] , [PERSON] , скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, н.з. [NUMBER] , яким кермувала [PERSON] , та автомобілем Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , під кермування [PERSON] . Пригода трапилась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі. Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобілі Skoda Fabia, н.з. [NUMBER] , та Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , отримали механічні пошкодження. Також було заподіяно шкоди здоров`ю пасажиру автомобіля Skoda Fabia, н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Infinity M35, н.з. [NUMBER] , була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Кредо", страховик сплатив потерпілим страхове відшкодування на загальну суму 82902,95 грн. З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, позивач на підставі пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 82902,95 грн. Відповідач відзив на позовну заяву ТДВ "Страхова компанія "Кредо" до суду не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, у позовній заяві не заперечував проти розгляду справи за відсутності сторін у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. 25 листопада 2017 року на вулиці Набережне шосе в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Fabia, н.з. [NUMBER] , яким кермувала [PERSON] , Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , під кермування [PERSON] , та Infinity M35, н.з. [NUMBER] , яким кермував [PERSON] . У зв`язку з цим працівниками поліції стосовно [PERSON] складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 1224, 124 КУпАП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року у справі № 756/4886/18-п провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ст. ст. 1224, 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу (а. с. 57). У своїй постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18 Верховний Суд зазначив, що застосування положень ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25 листопада 2017 року за участю автомобілів Skoda Fabia, н.з. [NUMBER] , Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , та Infinity M35, н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Також судом було установлено вину [PERSON] у залишенні місця пригоди. Унаслідок згаданої події автомобіль Skoda Fabia, н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження, а також ушкодження здоров`я заподіяно його пасажиру [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту згаданого транспортного засобу з урахуванням зносу становила 57372,95 грн, що підтверджується звітом про оцінку колісного транспортного засобу від 06 грудня 2017 року № 1690060/2/11/17, складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] , а вартість послуг з евакуації автомобіля - 510,00 грн (а. с. 14-25, 28-31). На лікування [PERSON] витратила 2752,60 грн (а. с. 63-64). Також у дорожньо-транспортній пригоді було пошкоджено автомобіль Suzuki Grand Vitara, н.з. [NUMBER] , який належав на праві власності [PERSON] . Його власнику спричинено збитків на суму 22129,77 грн, що підтверджується звітом про оцінку від 13 грудня 2017 року № 538, складеним товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІС" (а. с. 38-53). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тлумачення ст. ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про компенсацію збитків є заподіяння їх іншій особі. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, за приписами ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Судом з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Infinity M35, н.з. [NUMBER] , була застрахована ТДВ "Страхова компанія "Кредо" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6507967. Франшиза - 0 грн. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса (а. с. 11-12). Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/6507967 ТДВ "Страхова компанія "Кредо" сплатило: потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 57882,95 грн (а. с. 26, 27, 32, 33); потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 2890,23 грн (а. с. 68-71); приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Альфа Страхування" у порядку суброгації страхове відшкодування у сумі 22129,77 грн (а. с. 58-59). Загальна сума сплаченого ТДВ "Страхова компанія "Кредо" страхового відшкодування становить 82902,95грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] після спричнення дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року у справі № 756/4886/18-п, а ТДВ "Страхова компанія "Кредо" сплатило потерпілим страхове відшкодування у сумі 82902,95 грн, цей страховик отримав право регресної вимоги до відповідача у межах сплаченої суми страхового відшкодування (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 грудня 2018 року № 591/6327/15-ц). За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТДВ "Страхова компанія "Кредо" витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 82902,95 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved