Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути на її користь з останнього аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Також, просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання щомісяця у розмірі 3200 грн., до досягнення сином трьох років. Вимоги обґрунтувала тим, що з листопада 2015 по червень 2017 року перебувала в у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року припинили стосунки та проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання сина та її відповідач не надає. Тому, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Сторони в судове засідання не викликалися в порядку ч.5 ст.279 ЦПК України. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 02 січня 2018 року відповідачу надано пятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для надіслання до суду відзиву на позовну заяву. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали [PERSON] отримав 24 січня 2018 року, про що свідчить підпис останнього, проте відзиву на позовну заяву станом на день розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої згідно з копією свідоцтва про народження є відповідач (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, згідно довідки ОСББ «Зелений двір-9» від 18 жовтня 2017 року року (а.с. 9). З довідки управління соціального захисту населення Знам'янського міськвиконкому №1414 від 18 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Знам'янського міськвиконкому та отримувала допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 1076 грн. 95 коп. (а.с.7). Згідно довідки Комунального закладу «Знам'янський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 12 жовтня 2017 року, [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку у лікаря аллерголога ДОБ з діагнозом Генетична лактозна недостатність. Харчова алергія. Дитина потребує постійного медикаментозного лікування. На місячний курс лікування необхідно 3000 гривень (а.с.10). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні положення щодо обставин, які суд враховує при визначенні аліментів передбачені пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум з 1 січня 2018 року на дітей віком до 6 років становить - 1492 гривень. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обовязок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, якімають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень ст 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В позовній заяві позивачка вказує, що відповідач аліменти нікому не сплачує, неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків немає, є працездатним, та має мінливий нерегулярний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Разом із цим, суд вважає, що позивачем, з урахуванням принципу змагальності цивільного судочинства не надано суду доказів про стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Однак, з урахуванням того, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, а також того, що дитина хворіє та потребує належного лікування, що в свою чергу несе грошові витрати, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно. Законодавцем чітко визначено, що цивільна дружина має право після припинення спільного сумісного проживання з батьком дитини на утримання до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Разом із цим, суд вважає, що позивачем, з урахуванням принципу змагальності цивільного судочинства та обовязку надання суду доказів, не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 3200 грн., чи у будь-якому іншому розмірі. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно приписів п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п.3 ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.. На підставі викладеного, ст.ст.84, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial