Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У лютому 2017 року\~приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (далі ПрАТ "СК "Український страховий стандарт") звернулося до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 23 вересня 2013 року між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 0111-0114-0388, предметом якого є страхування транспортного засобу - легкового автомобіля GEELY, номерний знак [NUMBER]. 20 грудня 2015 року в м. Київ, пл. Ленінградська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля GEELY, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з довідкою ДАІ № 83061915 дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України. 19 лютого 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Таким чином, у порядку встановленому чинним законодавством України, вина [PERSON] у вчинення ДТП встановлена та доведена. 13 березня 2016 року ТОВ "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС - Україна" на замовлення ПрАТ СК "Український страховий стандарт" було проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено звіт про оцінку № 53573. Вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля GEELY, номерний знак [NUMBER], становить 85 163 грн 30 коп. 8 червня 2016 року ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 48 тис. грн, відповідно до умов договору страхування, страхового акту та положень чинного законодавства України, що підтверджується платіжним дорученням № 650. 9 червня 2016 року ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 21 570 грн 65 коп. відповідно до умов договору страхування, страхового акту та положень чинного законодавства України, що підтверджується платіжним дорученням № 651. Таким чином, борг відповідача перед ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" складає 69 570 грн 65 коп. Посилаючись на ст.ст. 993, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" грошові кошти у розмірі 69 570 грн 65 коп. та витрати на відшкодування судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити. У судовому засіданні 12 квітня 2017 року відповідач та його представник проти позову заперечували. Представник пояснив, що позовні вимоги не обґрунтовані та не виконані в частині "в порядку регресу", розрахунок відшкодування у розмірі 69 570 грн 65 коп. не зрозумілий, під час проведення оцінки пошкоджень автомобіля [PERSON] не залучено. Враховуючи викладене, представник відповідача [PERSON] просив відмовити ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" у задоволенні позову. У судове засідання 15 травня 2017 року відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомляли, заяв та клопотань не надавали. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з такого. Спірні правовідносини регулюються Законом України Про страхування (в редакції, що діяла на час скоєння ДТП) та ЦК України. Судом установлено, що 23 вересня 2013 року між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави № 0111-0114-0388. Відповідно до умов даного договору позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування (а.с. 11-19). Згідно частини 2 вказаного договору застрахованим є легковий автомобіль GEELY, номерний знак [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до довідки роти 1 батальйону УПС МВС у м.Києві № 83061915 про дорожньо-транспорту пригоду встановлено, що в м. Києві, Дніпровський район, пл. Ленінградська, 20 грудня 2015 року о 05 годині 20 хвилин сталося зіткнення за участі транспортних засобів: автомобіля GEELY, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 5-6). За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 19 лютого 2016 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за вчинене 20 грудня 2015 року порушення Правил дорожнього руху України, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в дохід держави у розмірі 3 400 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до страхового акту № 6276 від 8 червня 2016 року по договору страхування № 0111-0114-0388 від 23 вересня 2013 року на пл. Ленінградська у м. Києві 20 грудня 2015 року сталося зіткнення автомобіля GEELY, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Розмір страхового відшкодування становить 69 570 грн 65 коп. (а.с.9). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № 6276, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля GEELY, номерний знак [NUMBER], складає 116 851 грн 08 коп. Сума страхового відшкодування згідно умов договору страхування складає 69 570 грн 65 коп. (а.с. 10). Згідно звіту № 53573 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного 13 березня 2016 року, дата оцінки - 25 грудня 2015 року, автомобіль - GEELY, номерний знак [NUMBER], встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає - 85 163 грн 30 коп., розмір матеріального збитку - 55 842 грн 08 коп. (а.с. 20-42). Згідно повідомлення про настання випадку, який має ознаки страхового від 21 грудня 2015 року [PERSON] повідомив про настання страхового випадку (а.с.44-45 ). 30 березня 2016 року [PERSON] подав до ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" заяву про виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку - ДТП, що мала місце 20 грудня 2015 року (а.с.46). З платіжного доручення № 650 від 8 червня 2016 року вбачається, що позивач перерахував на рахунок ТОВ "Інтехстандарт" 48 тис. грн із призначенням платежу страхове відшкодування згідно страхового акту № 6276 від 8 червня 2016 року до договору № 0111-0114-0388 від 23 вересня 2013 року, страховик [PERSON] (а.с. 49). З платіжного доручення № 651 від 9 червня 2016 року вбачається, що позивач перерахував на рахунок ТОВ "Інтехстандарт" 21 570 грн. 65 коп. із призначенням платежу страхове відшкодування згідно страхового акту № 6276 від 8 червня 2016 року до договору № 0111-0114-0388 від 23 вересня 2013 року, страховик [PERSON] (а.с. 48). Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України "Про страхування", за змістом якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно абз. 2 п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобовязанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути предявлено протягом трьох років із дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно із п. п. 14, 15 вказаної постанови, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Правовий висновок Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, що викладений у постанові від 25 грудня 2013 р. передбачає, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). \~За змістом ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє\~ всебічному\~ і повному з'ясуванню обставин справи:\~ роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення\~ процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження розміру спричиненого збитку позивачем надано звіт № 53573 (а.с.20-43), складений суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Юніверсал Асістанс", із напрямом оцінки об'єктів у матеріальній формі за спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів», сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16672/14 від 10 липня 2014 року (строк дії до 10 липня 2017 року), при виконанні оцінки оцінювач керувався Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою Мінюстом, Фондом державного майна України 24 листопада 2003 р. №1074/8395 (в редакції наказу від 24 липня 2009 р №1335/5/1159). Метою дослідження є визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку без врахування величини втрати товарної вартості автомобіля Geely Emgrand7, номерний знак, АІ 8368АА. Відповідно до ч. 4 ст. 10, ст. 143 ЦПК України судом було роз'яснено відповідачу право на заявлення клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, для чого у судовому засіданні 12 квітня 2017 року оголошено перерву. Однак, зазначеним правом відповідач не скористався. Будь-якими іншими належними та допустимими доказами зазначений вище звіт про визначення розміру збитків відповідачем не спростовано. Ураховуючи те, що судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП, в якому пошкоджено належний [PERSON] транспортний засіб, сталася з вини [PERSON], ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" виплатила страхове відшкодування за укладеним договором добровільного страхування у розмірі 69 570 грн 65 коп., тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь страховика саме цієї суми - суми фактично понесених витрат, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (а.с.1), підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved