Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

На розгляд Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Сторонам надано всі можливості для реалізації їхніх процесуальних прав, чим вони, однак, не повною мірою скористалися. Зокрема, позивач не подав до суду відповіді на відзив. Предметом позову є стягнення пені в сумі 8603,82 грн., інфляційних витрат в сумі 2675,92 грн. та 3% річних в сумі 740,40 грн., а всього 12020,14 грн. за період з 24 жовтня 2018 року по 18 листопада 2019 року. Підставою позову є невиплата у встановлений законом строк страхового відшкодування у строк, встановлений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за страховим випадком від 29.06.2017 року та наявність постанови Київського апеляційного суду від 07.11.2019 року, якою ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 23 459 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 570 грн. 73 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 736 грн. 49 коп., пеню в розмірі 6 439 грн. 33 коп. за період з 01.01.2018 по 23.10.2018 рік. Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та зазначив про повне виконання постанови Київського апеляційного суду від 07.11.2019 року негайно після її отримання 14 листопада 2019 року. Щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), то її стягнення обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця) якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Також у відзиві зазначив про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення пені в розмірі 1507,80 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, відзив підтримує. Суд, з`ясувавши аргументи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 07.11.2019 року, 29 червня 2017 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки Renаult, державний реєстраційний номер [NUMBER] , не зреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода у якій останній пошкодив подвір`я будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПАТ "НАСК "Оранта" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1792541від 15 квітня 2017 року. 30 червня 2017 року [PERSON] повідомив відповідача про настання страхового випадку. 01 липня 2017 року на замовлення ПАТ "НАСК "Оранта" товариством з обмеженою відповідальністю "Ай Експерт" (далі - ТОВ "Ай Експерт") проведено огляд пошкодженого подвір`я будинку [ADDRESS] і складено дефектний акт огляду майна від 1 липня 2017 року, на підставі якого складено звіт про незалежну оцінку вартості матеріального / майнового збитку, завданого власнику майна № 16/0717 від 20 липня 2017 року, згідно з яким вартість збитків складає 23 459 грн. (І том, а. с. 42-56). 3 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ "НАСК "Оранта" із заявою про страхове відшкодування, зазначивши, що страхове відшкодування слід перерахувати на його рахунок, відкритий у ПАТ "Альфа - Банк". Листом № 09-02-12/10172 від 19 грудня 2017 року страхова компанія повідомила позивача про здійснення страхової виплати в розмірі 5 864 грн. 75 коп. на його рахунок у ПАТ "Альфа - Банк". Проте регламентна виплата не була здійснена у зв`язку з помилкою працівника ПАТ "НАСК "Оранта". Постановою Київського апеляційного суду від 07.11.2019 року у справі № 761/11805/18 вирішено стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок № 7-Д; код ЄДРПОУ 00034186) на користь [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ; ідентифікаційний номер [NUMBER] ) страхове відшкодування в розмірі 23 459 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 570 грн. 73 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 736 грн. 49 коп., пеню в розмірі 6 439 грн. 33 коп. за період з 01 січня 2018 по 23 жовтня 2018 рік. Як вбачається із доданих до відзиву платіжних доручень №58739, №58738 від 18 листопада 2019 року, відповідачем за рішенням у справі № 761/11805/18 сплачено 23459,00 грн. та 8746,55 грн. відповідно. Спірні правовідносини виникли щодо стягнення пені в сумі 8603,82 грн., інфляційних витрат в сумі 2675,92 грн. та 3% річних в сумі 740,40 грн., а всього 12020,14 грн. за період з 24 жовтня 2018 року по 18 листопада 2019 року. Оцінка суду. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого. При цьому Розділом ІІІ Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України. Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. За положенням статті 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Розмір страхової виплати, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, повинен визначатись на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1792541 від 15 квітня 2017 року. Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Як вбачається із постанови Київського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року граничний строк виплати є 1 січня 2018 року, оскільки заява про страхове відшкодування була подана позивачем 03 жовтня 2017 року. При цьому Київський апеляційний суд оцінюючи обставини справи дійшов висновку, що затримка у прийнятті рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) викликана саме діями відповідача. При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Предметом позову є стягнення пені в сумі 8603,82 грн., інфляційних витрат в сумі 2675,92 грн. та 3% річних в сумі 740,40 грн., а всього 12020,14 грн. за період з 24 жовтня 2018 року по 18 листопада 2019 року. Розрахунок розміру суми стягнення. Судом здійснено перевірку розрахунку позивача та погоджується із позицією відповідача про обмеження стягнення пені останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), якого вона перераховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. У зв`язку із цим період за який стягується пеня обраховується з 17 листопада 2018 року по 17 листопада 2019 року. Сума пені за вказаний період становить 8179,80 грн. Крім цього позивач просить стягнути 740,40 грн. трьох процентів річних. При здійсненні перевірки розрахунку вказаної суми судом встановлено, що вона становить 751,97 грн. Тому, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства підлягає стягненню сума 740,40 грн. в межах заявлених позовних вимог. Інфляційні втрати підлягають стягненню у розмірі 1540,72 грн. Розподіл судових витрат. Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до пп. 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, при поданні позовної заяви, [PERSON] мав сплатити 840,80 (0,4 розміру прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2020 року), оскільки 1 % ціни позову становить 120 грн. 20 коп. (1% від 12020,14 грн.). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково на 87,03% (10460,92 х 100 : 12020,14), то судовий збір з відповідача підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог 731,75 грн. (10460,92 х 87,03%). На підставі викладеного та

Outcome: partial