Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Страхової компанії "АСКО Донбас Північний", третя особа - [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, завданої смертю його мати під час ДТП, у розмірі 100 000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що до [INFO] він мешкав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 19.12.2013 року на автошляху Корсунь - Єнакієве трапилася ДТП, за участю водія автомобіля марки ВАЗ -21043, державний номер [NUMBER], [PERSON], в результаті якого погибла [PERSON] Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на час ДТП була застрахована в страхової компанії "АСКО Донбас Північний". Відповідно до вимог страхового полісу, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100 000 грн. До теперішнього часу відповідачем страхове відшкодування не сплачено. Тому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 100 000 гривен. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та послалися на обставини, які викладені в позові. Окрім того позивач пояснив, що останні роки [PERSON], ніде не працювала та не мала доходів. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 15.12.2014 р. ( а.с.42), позов не визнала та пояснила, що на її думку немає правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не звернувся до страхової компанії, та не надав розмір доходів потерпілої, що унеможливлює розрахування страхової виплати. Третя особа по справі - [PERSON], у судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що позивач має сина - [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], мати дитини є - [PERSON] а батьком - [PERSON] (а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що [INFO], приблизно о 09 год. 30 хв., [PERSON], керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ 21043" з державним номером [NUMBER], що належить його батьку [PERSON], здійснював рух по автошляху сполученням п. Корсунь-м. Єнакієве Донецької області у вказаному напрямку, не обрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїжджої частини на ліве узбіччя, де скоїв наїзд на дерево. В результаті наїзду на дерево, пасажир автомобілю [PERSON] загинула, що підтверджується вироком Єнакіївського міського суду Донецької області від 24.07.2014 року (а.с.32-36), та свідоцтвом про смерть [PERSON] ( а.с.58). Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі Закон №1961- IV) з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Статтею 6 зазначеного закону встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст. 22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /1975203 між [PERSON] та відповідачем Страховою компанією "АСКО-Донбас Півничний" укладено договір страхування власників наземних транспортних засобів від 08.01.2013 року на строк 12 місяців з 31.01.2013 року до 30.01.2014року. (а.с. 57). Відповідно до пункту 1 вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100 000 грн., заподіяну майну - 50 000 грн., сума франшизи встановлена у розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Страхове відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК (ст. 1200 ЦК України) та розділом III Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно п. 25 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоду смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала внаслідок страхового випадку, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та розділом III Закону № 1961-IV. Пунктом 27.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції чинній на момент смерті потерпілої), передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Частинами 2,3 ст. 1200 ЦК України передбачено, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. З пояснень позивача [PERSON], наданих в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] останні роки не працювала та не мала доходів. Відсутність доходів [PERSON] також підтверджується довідкою ДПІ м. Краматорська від 04.03.2015 р. ( а.с. 60) Як встановлено під час судового розгляду, кількість утриманців при житті [PERSON] складало 2 особи: сама [PERSON], її син - [PERSON] За таких обставин розрахунок страхового відшкодування складає 609 грн. у зв'язку з втратою годувальника щомісячно (1218грн. - розмір мінімальної заробітної плати на день смерті потерпілої поділена на двох осіб, потерпілу - [PERSON] та її неповнолітнього сина). З довідки про отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника вбачається, що дитина померлої - [PERSON] отримує пенсію у розмірі 949,00 грн.( а.с.49). Суму відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника, за період з [INFO] до 05 березня 2015 року (з дня смерті потерпілої та на день ухвалення рішення) необхідно розраховувати у розмірі 9 744 грн. Але з урахуванням спеціальної норми закону, а саме: ст. 27.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції чинній на момент смерті потерпілої), загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача шкоду завдану смертю потерпілої [PERSON], у розмірі 43 848 грн. (36 місяців х 1218 грн. - мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку). Суд не бере до уваги заперечення відповідача, відносно порушення позивачем порядку звернення до страхової компанії із заявою про отримання страхового відшкодування, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до Страхової компанії "АСКО Донбас Північний" про відшкодування страхової виплати у жовтні 2014 року, тобто відповідач знав про вимоги позивача [PERSON] відносно виплати страхових виплат, але до теперішнього часу страховою компанією, не сплачено страхові виплати. Окрім того, позивач звернувся з вимогами до Страхової компанії в межах строку визначеного в ст. 37.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто 3-х років з моменту скоєння ДТП. Статтею 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", перелічені підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування. У судовому засіданні не встановлені вище перелічені підстави, а заперечення представника відповідача відносно відсутності заяви від позивача про виплату відшкодування, та не надання позивачем підтвердження того, який саме дохід отримувала потерпіла, оскільки порядок відшкодування утриманцям регулюється Постановою КМ, не ґрунтується на законі з наступних підстав. По-перше, не звернення позивача із заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, а звернення позивача за захистом свого права до суду, не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування в розумінні ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". По-друге, норма ст. 27.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою було передбачено порядок відшкодування утриманцям Постановою КМ від 31 грудня 2004 року № 1776, на момент смерті потерпілої вже не діяла, оскільки вищезазначена Постанова КМ, на день настання страхового випадку, втратила чинність. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі від сплати судового збору звільняються за подання позовів про відшкодування збитків, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні з позовом до суду сплатив судовий збір у розмірі 240 грн., тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 240,00 грн. Крім того, з відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 198 грн. 48 коп.

Outcome: partial