Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № HEXRRX11610294 від 01.03.2008 року останння отримала кредит у розмірі 2218.80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок торгівельно-сервісному підприємству Відповідач підтвердила свою згоду тим, що підписана заяву разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про свідчить підпис відповідача в заяві. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, однак відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 13.11.2017 року має заборгованість 25333,91 грн., з яких: 233,13 грн. заборгованість за кредитом; 73,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 409,96 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 22934,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1182,57 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25333,91 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.. Ухвалою суду від 22.01.2018 року про відкриття провадження в справі вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . 27.03.2018 року відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності при прийнятті рішення по справі, оскільки останній платіж був здійснений 01.03.2009 року. На заяву відповідача, представником позивача за довіреністю [PERSON] надано відповідь в якій зазначила, що згідно п. 5.5 Умов надання банківських послуг сторони домовилися, що строки позовної давності за вимогами щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються строком тривалістю 5 років, а датою 01.03.2009 року в договорі визначено дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін закінчення виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором і припинення зобовязання в цілому У судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та просила звільнити її від сплати нарахованої пені з метою уникнення подвійної цивільно правової відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 23.04.2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір № HEXRRX11610294 від 01.03.2008 року, згідно якого останння отримала кредит у розмірі 2218.80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців з 01.03.2008 року по 01.03.2009 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків в розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 54,36 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 369,80 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») строки. Зі змісту договору вбачається, що відповідачу [PERSON]П банком було надано споживчий кредит на строк до 01.03.2009 року включно, тобто, позичальник зобов'язався у термін до 01.03.2009 року повністю повернути кредитні кошти, проте вказане зобов'язання не виконала. З вищевказаного вбачається, що з березня 2009 року у позивача виникло право вимоги і застосування до боржника передбачених договором та законом наслідків порушення зобов'язання. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Відповідач підтвердила свою згоду тим, що підписана заяву разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про свідчить підпис відповідача в заяві. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ЗАТ КБ "ПриватБанк" позичальнику, які були використані за цільовим призначенням. Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин відповідачем не надано. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Згідно пунктів 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач підписуючи договір, визначено обов»язок позичальника здійснювати погашення кредиту в порядку і строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно з заявою та п.п.4.1, 4.2 цих Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. У разі не погашення кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість в частині вчасно не погашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 5.1. при порушенні будь якого із зобов»язань, передбачених заявою та п 3.2.2, 3.2.3 Умов, банк має право нараховувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+5% від суми заборгованості. Пунктом 5.4 передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов»язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов»язання повинно бути виконане позичальником. Пунктом 4.7 Умов передбачено, що, що при непогашенні кредиту в строк встановлені в заяві і п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважаєтьсяпростроченою. На залишок зборгованості по прострпоченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 5.5 Умов надання банківських послуг сторони домовилися, що строки позовної давності за вимогами щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються строком тривалістю 5 років За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості за договором № HEXRRX11610294 від 01.03.2008 року вбачається, що відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, таким чином зобовязання за договором не виконала, у звязку з чим, станом на станом на 13.11.2017 року має заборгованість 25333,91 грн., з яких: 233,13 грн. заборгованість за кредитом; 73,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 409,96 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 22934,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1182,57 грн. штраф (процентна складова). Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання договору, 01.03.2008 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у свою чергу, відповідач не надала банку письмової заяви про закриття рахунку. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 22934,29 грн. та штрафів: (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; (процентна складова) у розмірі 1182,57 грн. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, п. 5.3 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 233,13 грн. заборгованість за кредитом; 73,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 409,96 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1182,57 грн. штрафу (процентна складова)- є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вимога щодо стягнення 22934,29 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором задоволенню не підлягає, у зв'язку з її безпідставністю. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором № HEXRRX11610294 від 01.03.2008 року у загальній сумі 2399,62 грн. Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати у розмірі 1762,00 гривень у вигляді сплати судового збору. Враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 166 грн. 90 коп. (2399,62 *1762,00/25333,91). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором № HEXRRX11610294 від 01.03.2008 року у загальній сумі 2399,62 грн. та 166,90 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: partial