Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

ПП "Сервіс-Плюс"С", надалі ПП, звернулося в суд з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нежиле приміщення другого поверху загальною площею 115,9 кв.м за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказано, що ПП "Сервіс-Плюс"С", згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2008 року, є власником 11/25 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS]. Згідно техпаспорту ПП належить приміщення, які знаходяться в підвалі та на другому поверсі будинку [ADDRESS]. [PERSON], ПП "Сервіс-Плюс"С" було надано згоду на будівництво другого поверху над його будівлею, яка розташована в [ADDRESS] на земельній ділянці, яка належить йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку. ПП "Сервіс-Плюс"С" було проведено прибудову другого поверху будівлі, яка розташована в [ADDRESS]. Вхід в прибудову влаштований з належного ПП "Сервіс Плюс"С" другого поверху. Виконана ПП "Сервіс Плюс"С" прибудова другого поверху та належний йому другий поверх є одним цілим і забезпечується єдиною системою тепло та електропостачання. 14.09.2006 року ДКП "Роменське МРБТІ" було виготовлено технічний паспорт на збудований ТОВ "Сервіс-Плюс"С", правонаступником якого є ПП "Сервіс Плюс "С", другий поверх будівлі по [ADDRESS]. На замовлення ПП "Сервіс Плюс "С" складено акт технічного стану будівельних конструкцій другого поверху нежитлової будівлі по [ADDRESS] та надані висновки, що несучі конструкції знаходяться в задовільному стані і подальша безпечна та надійна експлуатація можлива як нежитлових приміщень, при дотриманні умов експлуатації. З комплексного висновку комісії по узаконенню самовільно виконаного будівництва другого поверху за адресою [ADDRESS], від 26.10.2008 вбачається, що при будівництві другого поверху будівельні, санітарні, протипожежні норми не порушені. Враховуючи викладене та згоду власника будівлі над якою виконано будівництво, комісія вважає можливою подальшу експлуатацію даних приміщень другого поверху за призначенням. На підставі рішення виконкому Роменської міськради № 89 від 25.04.2012 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.05.2012 року на нежиле приміщення (магазин) загальною площею 333 кв.м., розташоване за адресою [ADDRESS]. 8 вересня 2004 року між ПП "Фірма Люкс" та ТОВ "Сервіс-Плюс", правонаступником якого є ПП "Сервіс-Плюс"С" було укладено договір про співробітництво та організацію взаємовідносин щодо реконструкції (добудови) об'єкту, за умовами пунктів 2,4,5,10 якого ТОВ "Сервіс-Плюс" надало ПП "Фірма Люкс" право істотного поліпшення об'єкта - будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS]-[ADDRESS] з метою задоволення громадських потреб у сфері побутового обслуговування та громадського харчування. Під істотним поліпшенням розуміється здійснення реконструкції (добудови) об'єкту під пункт громадського харчування, перукарні та магазинів. Після досягнення мети ПП "Фірма Люкс" зобов'язується у триденний строк передати у користування ТОВ "Сервіс-Плюс" другий поверх реконструйованого (добудованого) об'єкта, а ТОВ "Сервіс-Плюс" зобов'язується прийняти його. На виконання даного зобов'язання ПП "Фірма Люкс" було проведено будівництво (реконструкцію) 1-го поверху будівлі, розташованої за адресою [ADDRESS] під магазин. 26.10.2009 року ПП "Сервіс Плюс "С" видано акт комісії, у висновку якої вказано, що комісія рекомендує самовільно виконане будівництво другого поверху загальною площею 115,9 кв.м. за адресою [ADDRESS], зареєструвати в бюро технічної інвентаризації. Отже, виконком Роменської міськради узаконив самовільно збудований ПП "Сервіс Плюс "С" другий поверх нежитлової будівлі загальною площею 115,9 кв.м. за адресою [ADDRESS], надав дозвіл на подальшу експлуатацію даних приміщень другого поверху та їх реєстрацію в БТІ. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав письмове обґрунтування позову і просив задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснив, що позивач провів будівництво другого поверху будівлі за адресою:[ADDRESS] з дозволу відповідача, який до минулого року не заперечував проти оформлення права власності на другий поверх на ПП "Сервіс Плюс"С". Законом не передбачено термін протягом якого повинно бути оформлено право власності, тому [PERSON] чотири роки експлуатував спірне приміщення і ніяких нарікань з боку [PERSON] не було. До того ж, відповідач отримав свідоцтво про право власності на магазин, в той час як на спірному другому поверсі знаходяться приміщення виробничого призначення, виходу в торгівельний зал магазину, що знаходиться на першому поверсі будівлі по [ADDRESS] немає. Доказів того, що саме ПП "Сервіс Плюс" С" провело будівництво, крім наданих, немає. Представник позивача директор ПП "Сервіс Плюс" [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, суду пояснив, що спочатку за адресою [ADDRESS] розміщувались три сараї і гараж, які належали йому на праві власності, тобто були ним приватизовані. У подальшому він домовився з відповідачем, що гаражі знесе, а на місці цих гаражів [PERSON] побудує одноповерхівку, а він потім добудує 2-й поверх. Тому [PERSON] дав підписаний дозвіл ПП "Сервіс Плюс" від імені якого діяв він, [PERSON], як директор підприємства, на побудову другого поверху над будівлею по [ADDRESS], що і було зроблено. При підписанні і він і [PERSON] діяли як представники сторін, [PERSON] на той час був засновником фірми "Люкс", тому на згоді поставили печатки підприємств. При цьому всі комунікації і вхід змонтовані з належної йому частини будівлі за адресою [ADDRESS]. Проект на спорудження 2-го поверху по [ADDRESS] у нього був, але він не зберігся, натомість є дозвільні документи на проведення будівельних робіт та Акт виконаних будівельних робіт. Інші докази, крім наданих, не збереглися. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] проти позову заперечував, суду пояснив, що його довірителем правомірно набуто право власності на будівлю по [ADDRESS], площею 333,0 кв.м., земельна ділянка також належить [PERSON] на праві власності. Згоди на будівництво другого поверху ПП "СервісПлюс" він не надавав, а надавав особисто [PERSON], але останній нічого не побудував, дозвіл на початок будівельних робіт [PERSON] не надавав, проектна документація з ним не узгоджувалась. Врешті, 2-й поверх побудував сам [PERSON] за особисті кошти, замовив виготовлення Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, тому і отримав свідоцтво про право власності на всю будівлю. Крім цього, ПП "Сервіс Плюс"С" не надало суду свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS]. Представник третьої особи - виконавчого комітету Роменської міської ради за довіреністю [PERSON] покладається на розсуд суду та пояснила, що дійсно спочатку у рішенні була допущена помилка щодо площі майна, в подальшому, на підставі рішення виконкому, вона була виправлена і видане відповідне Свідоцтво. При цьому підтвердила, що Комплексною комісією по узаконенню самовільного будівництва, яка обстежувала 2-й поверх будівлі [ADDRESS] площею 115,9 кв.м., за зверненням ПП "СервісПлюс", був складений 26.10.2009 року Акт з приміткою "за умови вирішення земельного питання". Судом встановлено, що 3 травня 2012 року виконкомом Роменської міськради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 333 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Форма власності приватна, частка 1/1 (а.с. 69). 19 грудня 2012 року виконкомом Роменської міськради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого ПП "Сервіс Плюс" С" є власником основної двоповерхової будівлі Ф-2 загальною площею 675,9 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Форма власності приватна, частка 13/25. В примітках вказано, що видано взамін договору купівлі продажу державного майна (а.с. 6). В технічному паспорті на виробничу будівлю [ADDRESS] власником 11/25 вказане ПП "Сервіс Плюс" С". Паспорт виготовлений 13.11.2012 р (а.с. 7-17). В матеріалах справи є Згода [PERSON] дана [PERSON] на будівництво другого поверху над його ([PERSON]) будівлею, яка розташована за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці яка належить [PERSON] на праві власності (а.с. 13). з оглянутого судом оригіналу видно, що торони Згоди поставили печатки підприємств: [PERSON] фірми "Люкс", [PERSON] - ТОВ "Сервіс Плюс". Однак у згоді не визначено умови, на яких буде відбуватись будівництво, тобто з тексту Згоди не вбачається, що побудова другого поверху буде здійснюватись за кошти [PERSON] та в подальшому об'єкт буде переданий йому у власність. Крім того вона не датована, тому у суду немає можливості визначити час її укладення. В мотивувальній частині Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05.11.2013 року, яка набрала законної сили встановлено, що був укладений договір про співробітництво та організацію взаємовідносин щодо реконструкції (добудови) об'єкту по [ADDRESS], який укладений 8 вересня 2004 року між ПП "Фірма Люкс" в особі директора [PERSON] (сторона 1) та ТОВ "Сервіс Плюс" в особі директора [PERSON] (сторона 2). З акту технічного стану будівельних конструкцій другого поверху не житлової будівлі по [ADDRESS] вбачається, що несучі конструкції знаходяться в задовільному стані, подальша безпечна та надійна експлуатація можлива як нежитлових приміщень, при дотриманні умов експлуатації. Замовником обстеження є ПП "Сервіс-Плюс С" (а.с. 18-24). В комплексному висновку комісії по узаконенню самовільно виконаного будівництва другого поверху за адресою [ADDRESS] від 26 жовтня 2008 року вказано, що на підставі звернення ПП "Сервіс - плюс"С"…, обстеживши самовільно виконане будівництво другого поверху нежитлової будівлі загальною площею 115,9 за адресою [ADDRESS], комісія вважає, при будівництві другого поверху будівельні, санітарні, протипожежні норми не порушені. Враховуючи вищевказане та згоду власника будівлі над якою виконано будівництво, комісія вважає можливою подальшу експлуатацію даних приміщень другого поверху за призначенням (а.с. 25). Одначе, сам факт звернення ПП "Сервіс-плюс С" щодо надання комплексного висновку не є достатнім доказом побудування об'єкта за кошти ПП. З акту комісії про можливість реєстрації в бюро технічної інвентаризації самовільно виконаного будівництва другого поверху за адресою [ADDRESS] від 26 жовтня 2009 року вбачається, що комісія рекомендує самовільно виконане будівництво другого поверху загальною площею 115,9 кв.м за адресою [ADDRESS] зареєструвати в бюро технічної інвентаризації (а.с. 26). Згідно п.1 статуту ПП "Сервіс-Плюс"С", ПП створене шляхом перетворення, зміни організаційно-правової форми та назви ТОВ "Сервіс-Плюс" і є правонаступником останнього. В п. 8 визначено, що Майно підприємства складається з основних фондів і оборотних засобів, а також інших цінностей, вартість яких відображається в самостійному балансі, яке придбано за рахунок коштів статутного фонду і є власністю Підприємства. Згідно п. 16 органами управління є загальні збори засновників підприємства та директор. Даний статут затверджений рішенням засновників, протокол № 2 від 07.09.2012 р. Державна реєстрація статуту проведена 10.09.2012 (а.с. 31-35). В матеріалах справи є довідка ПП "Сервіс-Плюс"С", з якої видно, що згідно даних бухгалтерського обліку ПП "Сервіс-Плюс"С" балансова вартість нежилого приміщення другого поверху загальною площею 115,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] становить 170 тис.грн. (а.с. 30). Однак суд вважає цей доказ недостатнім для визнання права власності, оскільки відомості, що містяться в довідці не підтверджуються іншими доказами, суду не надано ні самостійного балансу підприємства, ні матеріалів бухгалтерського обліку, тощо. В рішенні виконавчого комітету Роменської міськради від 25.04.2012 за № 89 "Про оформлення права власності на нерухоме майно в м.Ромни" вказано, що виконком вирішив оформити право власності на нежитлове приміщення (магазин) по [ADDRESS], загальною площею 33,0 м кв. за гр.. [PERSON] на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Сумській обл.. 19.12.2011 р. СМ № 20211106263 та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 393449, виданого Роменською міськрадою 07.10.2008 (а.с. 123). 16.10.2013 року рішенням виконкому Роменської міської ради № 156 до даного рішення внесено зміни: "цифри 33,0" замінити на цифри "333,0" (а.с. 124). З декларації про готовність об'єкта до експлуатації вбачається, що замовником є [PERSON]… Часом початку будівництва зазначено 20.04.2004 р. а часом закінчення 30.04.2006 р., загальна площа вказана 333 кв.м… Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 393449, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0344 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована [ADDRESS]. З інвентарної справи № 9284 на домоволодіння [ADDRESS] в Акті поточних змін (а.с. 10) вказано, що 14.09.2006 року побудовано ІІ-й поверх, ТОВ "Сервіс+", дозволу немає. Вхід з [ADDRESS]. У зведеному акті вартості будівель і споруд вказано під літ. АІ2 найменування будівель і споруд - ТОВ "Сервіс +" (а.с. 4). Однак дані записи не є належними доказами щодо визнання права власності, оскільки судом встановлено, що між був договір про співробітництво та організацію взаємовідносин щодо реконструкції (добудови) об'єкту по [ADDRESS]-[ADDRESS] п.6. якого визначено, що реконструкція об'єкту здійснюється стороною 1 за рахунок власних коштів та за погодженням зі стороною 2. однак суду не надано доказів того, що [PERSON] являвся керівником фірми "Люкс", яка є стороною 2 даного договору. Заслухавши пояснення представників сторін та третьї особи, дослідивши докази зібрані у справі суд дійшов висновку, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Статтею 328 ч. ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, вирішуючи спір в межах наданих сторонами доказів та наведених обґрунтувань, суд вважає позов не обґрунтованим і підстав для його задоволення не вбачає. Таке переконання суду виникло, оскільки з наданих позивачем доказів, а саме представники позивача не зазначили жодного правового зв'язку між ПП "Фірма Люкс", яке є стороною договору, і [PERSON], який вказаний відповідачем і надав згоду на будівництво другого поверху. В порушення вимог ст. 58, 60 ЦПК України позивачем також не надано доказів стосовно того, що [PERSON] незаконно набув право власності на оспорюване нерухоме майно. До того ж з наданих позивачем доказів вбачається, що даних документів не достатньо для оформлення права власності в установленому законом порядку на спірне нерухоме майно.

Outcome: dismissed