Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO] стосовно її сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що проживала з [PERSON] однією сім'єю без укладення шлюбу з 2011 року по 2013 рік. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] за життя визнавав себе батьком, брав участь у вихованні та утриманні сина, але через різні життєві обставини вони не змогли подати заяву до РАЦС для реєстрації його батьківства щодо дитини і тому у свідоцтві про народження дитини відомості про батька вказані згідно з ч.1 статті 135 К України. Батьки померлого [PERSON] також визнають її сина своїм онуком та знають, що [PERSON] це біологічна дитина їх сина. На даний час вона уклала шлюб з [PERSON] Визнання батьківства стосовно її сина [PERSON] необхідно для оформлення пенсії на дитину через втрату годувальника. Просить суд заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала та пояснила, що з померлим вони жили разом, вели спільне господарство, виховували сина. Коли вона народила сина, з її слів були записані дані про батька та прізвище сина. За життя померлий [PERSON] хотів внести зміни у свідоцтво про народження сина, але не встиг, оскільки раптово помер. Померлий хотів щоб син носив його прізвище - [PERSON] та в свідоцтві про народження прізвище батька було вказано його - [PERSON]. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився та повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що померлий [PERSON] його син, який проживав у цивільному шлюбі з заявницею. У 2013 році в них народився син [PERSON], якого він визнає своїм рідним онуком. За життя син хотів внести зміни у свідоцтво про народження дитини, щоб [PERSON] носив його прізвище, однак не встиг, оскільки раптово помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її рідний онук. Свєта та її померлий син [PERSON] разом проживали, вели спільне господарство. Син хотів змінити прізвище [PERSON], але за життя не встиг цього зробити. Також хотів, щоб у свідоцтві про народження дитини його прізвище теж було внесене як [PERSON], а не [PERSON]. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON], [INFO] має сина [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження дитини відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.4). Заявниця проживала з [PERSON] однією сім'єю без укладення шлюбу з 2011 року по 2013 рік. Вони вели спільне господарство, разом виховували та утримували сина [PERSON], що підтверджується поясненнями в судовому засіданні заявника та батьків померлого [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.5) 08.02.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.9). Відповідност. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цьогоКодексу Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7постанови N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормоюстатей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. П.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П.п. 2.13., 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зазначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст. ст.76,77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, дослідивши матеріали справи, застосовуючи відповідні норми права, судом встановлено, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO], тому приймаючи до уваги усі зібрані докази та обставини справи, а також інтереси малолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає визнати [PERSON], [INFO], батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], змінити дитині прізвище з «[PERSON]», на «[PERSON]», батьком дитини вказати [PERSON], [INFO], громадянина України; Нікопольському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області внести відповідні зміни до актового запису №2 від 19.02.2013 року, про народження [PERSON], [INFO], місце народження село Борисівка Нікопольського району Дніпропетровської області.

Outcome: approved