Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду із вказаним позовом. Враховуючи те, що відповідач наплавлену вимогу про відшкодування страхової виплати ігнорує, в добровільному порядку сплачувати боргове зобов`язання відмовляється, представник позивача просив, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 11940,20 грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.10.2021 року вказану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених в позові мотивів. Не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Повноваження представника на звернення до суду із вказаним позовом підтверджуються наявними матеріалами справи. Відповідач в судове засідання призначене на вказану дату не з`явились. Поважності причин неприбуття до суду не надано. Відзив на позов не надано, а тому зважаючи на відсутність заперечень з боку представника позивача, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторони відповідача на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини: Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «КАРАТ-БУРСЕРВІС» (далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № САВ20000024156 від 10.12.2020 р. (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом «Toyota Land Cruiser» д/н [NUMBER] . (а.с. 9-16). 29.01.2021 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota Land Cruiser» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «ВАЗ 2107», д/ [NUMBER] , яким керував [PERSON] , цивільно- правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" згідно полісу обов`язкового страхування № АР/000653230. У результаті даної ДТГІ було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Toyota Land Cruiser» д/н [NUMBER] , який належить Страхувальнику на праві приватної власності. Відповідно до постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.02.2021 р. у справі № 583/432/21, водія [PERSON] , під керуванням якого перебував транспортний засіб «ВАЗ 2107», д/ [NUMBER] визнано винним за ст. 124 КпАП України. (а.с. 19-22). Таким чином, враховуючи положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України судом встановлена вина відповідача у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» д/н [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № DVCK300632/DVCKC000393 від 18.02.2021 р. ФОП [PERSON] склала 35798,00 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок) (а.с. 24-32) Як вбачається зі страхового акту № ARX2724876 від 18.02.2021 p., позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі Договору у розмірі 35 798,00 грн. на підставі рахунку № DVCK300632/DVCKC000393 від 18.02.2021 p., сплачено кошти на рахунок СТО ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 753113 від 19.02.2021 р. (а.с. 33, 34) Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснило позивачу страхове відшкодування у розмірі 23857,80 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з позивача суму збитків, яка не відшкодована на дату подання позову, а саме 11940,20 грн. = 35798,00 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser» д/н [NUMBER] ) - 23857,80 грн. (сума отриманого страхового відшкодування). ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» надіслало на адресу [PERSON] письмову претензію про відшкодування шкоди в порядку суброгації від 06.07.2021 року вих. ЕЛ № 00012931, в якій повідомило відповідача про необхідність повернення страхового відшкодування в сумі 11940,20 грн. (а.с. 38-40). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки. В п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, беручи до уваги те, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди згідно з постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.02.2021 року є відповідач, а сума страхової виплати, що була здійснена ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" була недостатньою, то на нього покладено відповідальність за завдані збитки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимоги про стягнення з відповідача в порядку суброгації матеріальної шкоди, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11940,20 грн. Розподіл судових витрат підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved