Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права на земельну ділянку /пай / в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначили наступне. [INFO] померла їх мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10 листопада 2000 року Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 40. Родинний зв`язок між ними та матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 лютого 2017 року, актовий запис № 09 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 лютого 2017 року, актовий запис № 11. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , входить право на земельну частку /пай/ розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Труд» Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 011511, виданого на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації № 373 від 22 липня 1996 року, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 169 від 01 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] . Позивачі звернулися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікат на право на земельну частку /пай/. Просили визнати за [PERSON] та [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , кожному на 1/2 частину земельної частки /паю/ розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Труд» Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 011511, виданого на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації № 373 від 22 липня 1996 року, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 169 від 01 жовтня 1996 року на ім`я [PERSON] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 листопада 2018 року витребувано від Нововодолазької державної нотаріальної контори інформацію про коло спадкоємців, які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , про заповіти, залишені спадкоємцем на випадок своєї смерті, про наявність виданих свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 69-71). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 лютого 2019 року замінено відповідача Мелихівську сільську раду Нововодолазького району Харківської області, правонаступником - Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області(а. с. 94-95). Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та просить провести судове засідання без її участі. Відповідач Старовірівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області не направила свого представника для участі у судовому засіданні, через канцелярію суду надала лист, відповідно до якого не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за відсутності представника. Згідно з ч. 1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [INFO] померла [PERSON] , про що 10 листопада 2000 року Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 40 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, зокрема, на право на земельну частку /пай/ розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Труд» Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, що вбачається з довідки відділу Держземагенства у Нововодолазькому районі Харківської області № 01-11/774 від 13 травня 2015 року де вказано, що [PERSON] є власником сертифіката на земельну частку /пай/ серія ХР № 0115111 КСП «Труд» зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за № 169 від 01 жовтня 1996 року та інформації ВІДДІЛУ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 09/17 від 20.01.2017, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Труд» Нововодолазького району Харківської області за № 169 від 01 жовтня 1996 року зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0115111 на ім`я [PERSON] , який видано на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 22 липня 1996 року № 373. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Труд» серія ХР-21-00-000362 був виданий Мелихівською сільською радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області від 29 грудня 1995 року. У додатку до зазначеного державного акту на право колективної власності на землю КСП «Труд» [PERSON] не включена. Розмір земельної чатки (паю) по вказаному підприємству становить 8,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) на час паювання складає 28866 грн. 00 коп. Взамін вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) державний акт на право власності на земельну ділянку не отримувала (а. с. 9 - 10). Позивачі звернулися до державного нотаріуса Нововодолазької Державної нотаріальної контори Змієвської Т. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Труд» Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 011511, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 169 від 01 жовтня 1996 року на ім?я [PERSON] (а. с. 12). Постановою від 15 лютого 2017 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), мотивуючи тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 011511 (а. с. 13). Згідно з копією газети «Водолазький кур?єр» від 11 лютого 2017 року, позивачі звертались з оголошенням щодо втрати сертифіката на земельну частку (пай) серії ХР № 011511 КСП «Труд», який виданий на ім`я [PERSON] і який зареєстрований в книзі записів сертифікатів за № 169 від 01 жовтня 1996 року (а. с. 14). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50058010, наданою Нововодолазькою державною нотаріальною конторою 28.11.2017 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня(а. с. 33). За життя спадкодавець заповітів не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50057914, наданою Нововодолазькою державною нотаріальною конторою 28.11.2017 року(а. с. 33 37, 130 - 133). Відповідно до листа Харківського обласного державного нотаріального архіву № 1794/01-21 від 25.06.2019, перевірку наявності спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] було проведено за документами Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, оскільки документи-папероносії зізначеної нотаріальної контори передано до архіву за 1944-2000 роки. За наявними в нотаріальному архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області за 2000 рік заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Архівом перевірено додаткову інформацію, не внесену до Спадкового реєстру про рік народження заповідачки [PERSON] , від імені якої посвідчено заповіти фондоутримувачами нотаріального архіву. Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою (до реорганізації Першою Харківською державною нотаріальною конторою 02.02.1984 року за № 5-3-45 (номер у спадковому реєстрі 1972644). За документами фондоутримувача рік народження заповідачки [PERSON] не співпадає з роком народження спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , тотожність осіб не встановлено. П?ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою (до реорганізації Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 02.07.1992 за № 2-24 (номер у спадковому реєстрі 2115968), 09.11.1992 року за № 3-4251 (номер у спадковому реєстрі 2114981). За документами фондоутримувача рік народження заповідачки [PERSON] не співпадає з роком народження спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , тотожність осіб не встановлено (а. с. 129 - 133). Отже, між позивачами та відповідачем виникли правовідносини, щодо визнання права власності на спадщину за законом, які регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Згідно зі ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1\~ст.\~2\~ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами \~ст. 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами\~ст. 1217 ЦК України. Статтею\~ 1218\~ЦК України встановлено,\~що\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Відповідно до\~ст. 2 Закона України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку /пай/ розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП «Труд» Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 011511, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 169 від 01 жовтня 1996 року на ім?я [PERSON] , що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Нововодолазькому районі Харківської області № 01-11/774 від 13 травня 2015 року, запит № 09/17 від 20.01.2017 ВІДДІЛОМ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ була надана відповідь № 29-20.26-0.6-142/2-17 від 25.01.2017( а. с. 10 -11). Згідно з ч. 1\~ст.\~ 1220\~ЦК України спадщина\~відкривається внаслідок\~смерті особи\~або оголошення\~її померлою. [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Вказане встановлено судом з такого. [PERSON] народився [INFO] , про що Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 25 червня 1988 року складено відповідний актовий запис № 09 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). [PERSON] народився [INFO] , про що Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 05 липня 1986 року складено відповідний актовий запис № 11 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Тобто, позивачі є спадкоємцями першої черги і мають першочергове право на спадкування(ст. ст. 1258,\~1261 ЦК України). За змістом\~ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно з довідкою Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 583 від 23.11.2016 [PERSON] проживала та була прописана в [ADDRESS] . Проживала разом з синами: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у спосіб становлений законом, а саме, на час відкриття спадщини проживали постійно із спадкодавцем. Згідно з ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачі, виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернулись до нотаріуса с заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/, на що одержали відмову. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом\~4.\~18\~ пункту\~4\~глави 10\~розділу \~ІІ вказаного\~порядку передбачено,\~що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог\~пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат»,\~який узгоджується\~з положеннями\~пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачі звернулись до суду за захистом свого порушеного права власності на спадщину за законом, бо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 011511 (а. с. 13). Вищий Спеціалізований\~суд України\~з розгляду\~цивільних та\~кримінальних справ\~ листом\~№ 24-753/04-13\~ від\~16\~травня 2013\~року «Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~спадкування» роз`яснив,\~ що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК. Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Частиною 2\~ст. 14 Конституції України\~\~гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Вказане кореспондується з ч. 2\~ст. 1 ЗК України. Стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом\~№ 475/97-ВР\~від 17.07.97 та набула чинності для України 11.09.1997 року проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності на земельну ділянку, за приписами\~ст. 1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею\~125 ЗК України\~встановлено, що право власності\~на земельну\~ділянку,\~а також\~право постійного\~користування та\~право оренди\~земельної ділянки\~виникають з\~моменту державної\~реєстрації цих\~прав. Як роз`яснив\~Пленум Верховного\~Суду України\~в п.\~11\~постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як передбачено у п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК . Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п. 3.5 роз`яснив, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року\~№ 7 про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до\~абз.\~17\~п.\~3.5.\~Листа ВССУ,\~у разі\~втрати,\~пошкодження сертифіката\~про право\~на земельну\~частку (пай)\~аналогічного порядку\~видачі нового\~сертифікату на\~ім`я\~спадкодавця спадкоємцям\~особи,\~яка мала\~право на\~земельну частку\~(пай),\~не передбачено.\~Отже,\~належним способом\~захисту прав\~спадкоємців у\~разі відмови\~нотаріуса видати\~свідоцтво право\~на спадщину\~на земельну\~частку (пай)\~є звернення\~спадкоємців з\~вимогами про\~визнання права\~на земельну\~частку (пай)\~в порядку\~спадкування. Таким чином, враховуючи відсутність у позивачів оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), яка входить до складу спадщини, та відсутність можливості отримати дублікат зазначеного сертифікату через смерть особи, якій він був виданий (спадкодавця), [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості оформити спадкове право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку. Отже позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved