Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду, через свого представника [PERSON], з вищевказаним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП на користь [PERSON], у розмірі 23 140 грн., відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП на користь [PERSON], у розмірі 10 000 грн., та просили стягнути судові витрати в сумі 444 грн., які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову послались на те, що 03.12.2012р. [PERSON], керуючи автомобілем "Опель", державний номер [NUMBER], рухаючись в районі будинку 94 пр.Гагаріна по Бутлеровському в'їзду в м.Харкові скоїв наїзд на нерухомі автомобілі "ЗАЗ-111037", державний номер 688-37ХК без водія та «Пежо-207», державний номер [NUMBER], з водієм [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження легкої ступені тяжкості та який належить [PERSON] Розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12012220140000543 від 04.12.2012 року, за ознаками ч.1 ст.286 КК України, слідчим СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] 18.04.2013 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, у якій зазначено, що в діях [PERSON] є порушення Правил дорожнього руху, а саме: п.п.2.3, 12.1 та 12.2. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, який належить [PERSON] були спричинені технічні пошкодження; для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля, [PERSON] звернувся до станції технічного обслуговування ТОВ "Альфа-М Плюс" згідно рахунку №СР00000524 від 19.04.2013 року вартість матеріальної шкоди становить 23 140,10 грн. Позивачі та їх представник, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності,\~\~проти заочного\~розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON], явка якого в судове засідання була визнана обов'язковою, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2012 року [PERSON], керуючи автомобілем "Опель", державний номер [NUMBER], рухаючись в районі будинку 94 пр.Гагаріна по Бутлеровському в'їзду в м.Харкові, скоїв наїзд на нерухомі автомобілі "ЗАЗ-111037", державний номер 688-37ХК без водія та «Пежо-207», державний номер [NUMBER], з водієм [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження легкої ступені тяжкості. Згідно постанови слідчого СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] від 18.04.2013 року кримінальне провадження №12012220140000543 від 04.12.2012 року закрито. Слідчим встановлено порушення п.п.2.3, 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху в діях [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України та роз'яснень, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",\~\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ242414 власником автомобіля «Peugeot 207», державний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.6) За роз'ясненнями, що містяться в п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ Статтею 22 ЦК України (п.1 ч.2) визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). \~\~\~\~\~\~ Згідно положень ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно рахунку ТОВ "Альфа-М Плюс" № СР00000524 від 19.04.2013р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 207», державний номер [NUMBER], складає 23 140,10 грн. (а.с.8) Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові\~\~№6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",\~\~потерпілому збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а також робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ.\~\~ Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, явка якого в судове засідання була визнана судом обов'язковою, відповідно до вимог ЦПК України повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не зявився та не надав суду доказів, які спростовують доводи викладені у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд вважає ці обставини доведеними, а позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, таким, що підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає можливим задовольнити їх частково з дотриманням принципів розумності та справедливості з урахуванням наданих доказів в підтвердження понесених страждань відповідно до ст.10, 60 ЦПК України.\~\~ Так, в обґрунтування спричиненої шкоди [PERSON] зазначає, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди вона знаходилась на стаціонарному лікуванні протягом 15-ти днів, що підтверджується випискою з хвороби №8004 (а.с.9) та те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження легкої ступені тяжкості, що було встановлено в ході досудового кримінального провадження (а.с.7). Враховуючи викладені обставини, суд вважає доведеним факт спричинення [PERSON] моральної шкоди отриманням тілесних ушкоджень легкої ступені. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу»\~встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується\~\~стороні, на користь якої\~\~ухвалено\~\~судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати\~\~ 40\~\~ відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій\~\~поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи\~\~в\~\~суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також розрахунки на підтвердження таких витрат. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з рогляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, представником позивачів не надано суду розрахунку витрат на правову допомогу з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу», у звязку з чим суд не вбачає законних підстав для їх стягнення. Долю судових витрат, щодо сплати судового збору, суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам (75,86%).

Outcome: partial