Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв"язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Зняття з реєстрації місця проживання. Свої вимоги позивач пояснює тим, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS] у відповідності додоговору купівлі-продажу від 01.11.2013 року та договору дарування від 27.01.2014 року. У належному йому житловому будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], але не проживає в даному будинку з 08 травня 2015 року, в звязку з чим позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв"язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Зняття з реєстрації місця проживання. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилися, але направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена через засоби масової інформації газету "Народне слово", заперечень від відповідача до суду не надійшло. Представник третьої особи в судове засідання не з"явилась, направила до суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог позивачем та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Ульяновського районного суду від 14.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду вступило в законну силу 25 липня 2015 року ( а.с.7). [PERSON] на праві приватної власності у відповідності до договору купівлі продажу від 01.11.2013 року належить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] ( а.с.10) та на підставі договору дарування від 27.01.2014 року належить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] ( а.с.12). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та з 08.05.2015 року на території Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області не проживає, що стверджується довідкою №879/02-15 від 06.10.2016 року ( а.с.8). Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не проживає, добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим порушуює право позивача на власність. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У задоволенні вимоги про зобов»язання відповідача знятися з реєстраційного обліку належить відмовити, оскільки вимогами Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом реєстрації на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial