Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

09 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 33924,59 гривень. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25.03.2013 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.03.2013 року до повноліття дитини. 02 квітня 2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя було видано виконавчий лист. Наразі вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні в Лівобережному відділі ДВС міста Маріуполя. Відповідач аліменти сплачує не в повному обсязі, у\~ зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по аліментам станом на 10.11.2020 року 33924,59 гривень. Сума неустойки за прострочку сплати аліментів складає 89024,68\~ гривень. Враховуючи, що сума неустойки перевищує 100% заборгованості, вважає, що стягнення пені повинно відбуватись в межах наявної заборгованості по аліментам у розмірі 33924,59 гривень. Також просила стягнути судові витрати у розмірі 7000 гривень. 05 серпня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява,\~ в якій [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року у розмірі 47492,98 гривень, а також судові витрати у розмірі 7000 гривень. 26 квітня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в\~ якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що згідно довідки розрахунку від 14.04.2021 року станом на грудень 2019 року (дата, з якої позивачка вважає, що в нього виникла заборгованість) в нього наявна переплата зі сплати аліментів у розмірі 12923,26 гривень. У зв`язку з тим, що з постійного місця роботи він був звільнений та в нього була переплата зі сплати аліментів, він тимчасово припинив перераховувати кошти на користь позивачки, проте при першій можливості кошти на утримання сина ним перераховувались. Так, станом на листопад 2020 року в нього була наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 13790,54 гривень. У вересні він влаштувався на роботу де ним отримується заробітна плата та з листопада ним сплачуються аліменти на утримання сина. Станом на час звернення [PERSON] до суду з позовом в нього була заборгованість у розмірі 8683,64, а на\~ теперішній час 6911,27 гривень. Отже, розрахунок, доданий до позову є невірним. Вважає, що у задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено, адже його вини у тому, що на теперішній час заборгованості зі сплати аліментів немає, адже у грудні 2019 року його було звільнено з місця роботи, на теперішній час він працевлаштований та сплачує кожен місяць аліменти на утримання сина та поступово погашає заборгованість, яка утворилася не з його вини. 02 вересня 2021 року відповідачем надано відзив на уточнену позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього, у повному обсязі, посилаючись на те, що станом на грудень 2019 року (дата з якої позивачка вважає, що в нього виникла заборгованість) в нього наявна переплата зі сплати аліментів у розмірі 12923,26 гривень. Зазначив, що заборгованість виникла у зв`язку з тим, що він був звільнений з постійного місця роботи. На теперішній час він працевлаштований, сплачує кожен місяць аліменти на утримання сина та поступово буде погашено заборгованість, яка утворилася не з його вини. 18 травня 2021 року представником позивачки адвокатом Лисаковою О.О. надане клопотання про витребування доказів: довідки-розрахунку заборгованості по аліментам відповідача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 березня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Ухвалою суду від 18 травня 2021 року за клопотанням представника позивачки витребувано з Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі довідку-розрахунок із зазначенням сум нарахованих до сплати та сплачених боржником щомісячно, на користь позивачки. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивачки адвокат Лисакова О.О. підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просила позовні вимоги задовольнити.\~ Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзивах на позов. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/263/1438/2013, виданого 02.04.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на несвоєчасну сплачу аліментів, в уточненій позовні заяві позивачка просить стягнути з відповідача пеню за період з 01 грудня 2019 року по 01 листопада 2020 року. Згідно довідки Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)\~ від 31 травня 2021 року заборгованість по аліментам [PERSON] за вищевказаним виконавчим листом за період з 01 грудня 2019 року по 01 листопада 2020 року складає 23388,34 гривень. Враховуючи наявний борг, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Довідка-розрахунок про розмір заборгованості станом на 01 листопада 2020 року у сумі 23388,34 гривень була складена державним виконавцем відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії", заява N 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії", заява N 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява N 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява N 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі "С. В. проти Сполученого Королівства", заява N 20166/92, § 36). У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Виходячи з наведеного, враховуючи висновки Великої Палати Верхового Суду України, викладені у Постанові від 03 квітня 2019 року, розрахунок заборгованості по пені\~ [PERSON] виглядає наступним чином: - Грудень 2019 року (з 01.12.2019 по 01.11.2020 року) 0 гривень; - Січень 2020 року 0 гривень; - Лютий 2020 року 3446,54 гривень х 0,01 х 274 дні = 9443,52 гривень; - Березень 2020 року 3834 гривень х 0,01 х 245 днів = 9393,3 гривень; - Квітень 2020 року - 3834 гривень х 0,01 х 214 днів = 8204,76 гривень; - Травень 2020 року 1250 гривень х 0,01 х 184 дні = 2300 гривень; - Червень 2020 року 3950 гривень х 0,01 х 153 дні = 6043,5 гривень; - Липень 2020 року 3950 гривень х 0,01 х 123 дні = 4858,5 гривень; - Серпень 2020 року 0 гривень; - Вересень 2020 року 3103,80 гривень х 0,01 х 61 день = 1893,32 гривень; - Жовтень 2020 року 1159 гривень х 0,01 х 31 день = 359,29 гривень. Таким чином, загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів на користь [PERSON] за період з 01 грудня 2019 року по 01 листопада 2020 року становить 42496,19 гривень. При цьому, оскільки, відповідно до ч.1 ст.196 СК України пеня на заборгованість по аліментах не може перевищувати розміру заборгованості, з відповідача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 23388,34 гривень, тому як станом на 01 листопада 2020 року заборгованість відповідача становила 23388,34 гривень, а позовні вимоги [PERSON] заявлені саме за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про стягнення пені у сумі 23388,34 гривень, а позовні вимоги [PERSON] заявлені у розмірі 47492,98 гривень, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 7000 гривень, які просить стягнути позивачка, суд зазначає наступне. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачкою не надано до суду доказів щодо обсягу наданих послуг (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), а також належного документу про оплату гонорару. На підставі викладеного суд не вбачає підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 гривень.

Outcome: partial