Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У березні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 21 червня 2002 р. йому на підставі рішення 9 сесії XXIII Розолюксембурзької сільської ради народних депутатів Каховського району від 30.03.2000 р. надано [PERSON] акт на право постійного користування на земельну ділянку 1,50 га в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 443. При видачі даного державного акту було допущено помилку в написаннійого прізвища "Гезело", замість [PERSON]. При зверненні до ДП "Херсонський інститут землеустрою" для розробки технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства на території Розолюксембурзької сільської ради, йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що в [PERSON] акті не вірно вказано його прізвище. В звязку з тим, що виправити дану помилку можливості не має, змушений звертатися до суду для встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник зацікавленої особи до суду не зявився, також надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, справу просив розглядати у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, в [PERSON] акті на право постійного користування землею від 21.06.2002 р. прізвище заявника зазначено як "Гезело", замість [PERSON] (а.с.5). У паспорті громадянина України правильні персональні дані заявника зазначені як [PERSON] (а.с.6-7). З довідки Розолюксембурзької сільської ради від 23.03.2018 р. вбачається, що в Акті на право постійного користування землею від 21.06.2002 р. помилково вказано прізвище [PERSON] (а.с.13). Із письмової відповіді Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на імя заявника від 21.11.2017 року вбачається, що внести зміни до Державного акту серії III-XC №002012, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею 21.06.2002 р. за № 443, виданого на імя [PERSON] не вдається можливим у звязку з тим, що чинним законодавством України не передбачено вчинення виправлень і дописок у державних актах на право постійного користування землею (а.с.10). Розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а саме: паспортним данним [PERSON], довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки Управління Держземагенства у Каховському районі, довідки Розо-Люксембурзької сільської ради. Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про належність спірного документу саме [PERSON]. У відповідності до ст.293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Згідно з розясненнями, які містяться в абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд може встановлювати також факти належності особі правовстановлюючих документів. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ст.293 ЦПК України і сумніву у суду не викликає.

Outcome: approved