Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «КБ «Експобанк» про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення суми депозитних вкладів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 3 грудня 2013р. між нею та відповідачем було укладено Договір № 3980/15969/2013 банківського вкладу «Класичний» строком до 03 січня 2015 року, із щомісячною виплатою процентів в розмірі 7,5% річних. На виконання умов договору позивачка внесла, а відповідач прийняв на депозитний рахунок кошти в розмірі 110 000,00 євро. Також, 15 квітня 2014 року між нею та відповідачем було укладено Договір № 5936/15969/2014 банківського вкладу «Класичний» строком до 15 травня 2015 року із щомісячною виплатою процентів в розмірі 9% річних. На виконання умов договору, позивачка внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 90000,00 доларів США. Протягом серпня-вересня 2014 року відповідач не здійснював виплату процентів по договорах депозитних вкладів. У зв'язку з чим вона звернулася до відповідача з заявою повернути їй вклади достроково та виплати відсотки. В поверненні депозитних коштів їй було відмовлено з посиланням на відсутність коштів. У листопаді 2014 року її представник звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів. Однак, листом їй було повідомлено з підстав, що в банку введено тимчасову адміністрацію, а тому вимоги кредиторів не задовольняються. Вважає таку відмову незаконною і такою, що порушує її права та норми діючого законодавства. Просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в загальному розмірі 4 026916,89 грн., 10000,00 грн. моральної шкоди, витрати на правому допомогу в розмірі 2000,00 грн. Позивачка та її представник в судове засідання, яке відбулося 09.04.2015, не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник позивачки направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач у судове засідання, яке відбулося 09.04.2015 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 3 грудня 2013р. між сторонами було укладено Договір № 3980/15969/2013 банківського вкладу «Класичний» строком до 03 січня 2015 року, з щомісячною виплатою процентів в розмірі 7,5% річних (а.с.10). Відповідно до умов вказаного договору банківського вкладу позивачкою було внесено на депозитний рахунок банку грошові кошти в сумі 110000,00 євро. Крім того, 15 квітня 2014 року між сторонами було укладено Договір № 5936/15969/2014 банківського вкладу «Класичний» строком до 15 травня 2015 року із щомісячною виплатою процентів в розмірі 9% річних (а.с.12). Відповідно до умов вказаного договору банківського вкладу позивачкою було внесено на депозитний рахунок банку грошові кошти в сумі 90 000,00 доларів США. 03.11.2014 року позивачка через свого представника зверталася до відповідача з заявою про повернення всієї суми вкладу, однак у поверненні їй коштів було відмовлено (а.с.14). Згідно із положеннями ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною другою статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ч.1 ст. 1074 ЦК України). Як передбачено ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. На підставі постанови Правління Національного банку України від 24 вересня 2014 року № 597 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Експобанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 вересня 2014 року № 97 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Експобанк", згідно з яким з 25 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Експобанк". Відповідно до п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] за захистом своїх порушених прав звернувся до суду 29 грудня 2014 року, тобто під час дії у ПАТ «КБ «Експобанк» тимчасової адміністрації, що унеможливлює виконання заявлених позивачкою вимог, щодо стягнення грошових коштів за договорами депозиту в розмірі 4026916,89 грн. Стосовно вимог позивачки про стягнення моральної шкоди слід зазначити, що умовами договорів та положеннями Закону України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено відшкодування моральної шкоди за банківськими вкладами. Крім цього, Верховним Судом України в Узагальненні практики по кредитним правовідносинам за 2009-2010рр. були надані роз'яснення, що положення Глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов'язання. У випадку невиконання зобов'язань, в тому числі неповернення банківського вкладу положення ст. 1167 ЦК України (підстави відповідальності за завдану моральну шкоду) не застосовуються. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають до задоволення. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно Договору № 1-11-14 про надання правової допомоги від 01.11.2014р. та Акту про оплату послуг вартість виконаних робіт складає 2000 гривень 00 копійок. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.06 № 590 граничний розмір таких витрат складає 40 відсотків від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Проте стороною позивача, до суду не надано розрахунку вартості виконаних робіт, обчисленого відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року. З огляду на викладене, підстав для стягнення витрат на правову допомогу суд не вбачає.

Outcome: dismissed