Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення відсотків за користування грошима. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.12.2012 р, відповідач [PERSON] під розписку взяв в борг у нього гроші у розмірі 20 000 доларів США під 0,33 % від суми за кожен день тримання грошей, та обіцяв повернути вказані кошти відповідачу до 14.05.2013 р. В разі несвоєчасного повернення грошей відповідач зобов'язався сплатити позивачу додатково 02 % за кожен день затримки. 20.01.2014 р. Придніпровський районний суд м. Черкаси виніс рішення по справі № 711/5712/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] та стягнув з [PERSON] (по розписці від 14.12.2012 р.) на користь [PERSON] гроші у розмірі 402 095,82 грн. : 159 860 грн. головного боргу, 198 881,82 грн. в якості процентів та 43 354 грн. пені. Позивач направив виконавчий лист до виконавчої служби Придніпровського району м. Черкаси, де було відкрито виконавче провадження на примусове виконання рішення суду. Однак на сьогоднішній день рішення суду боржником не виконано, та боржник продовжує користуватися грошовими коштами позивача, в зв'язку з цим просить застосувати до відповідача норми ст. 1048 ЦК України, а саме: "Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором". Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного росить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за користування грошима 3 % річних у розмірі 10 740,91 грн. та інфляційні витрати в сумі 84 402, 39 грн. 17.03.2015 р. представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, якою збільшив позовні вимоги в зв'язку з тривалим розглядом справи в суді та просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних в сумі 13 814,47 грн. та інфляційні витрати в сумі 142 183,04 грн. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився. 17.03.2015 р. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті "Черкаський Край". Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] кошти у розмірі 20 000 доларів США під 0,33 % від суми за кожен день тримання грошей, та обіцяв повернути вказані кошти відповідачу до 14.05.2013 р., що підтверджується розпискою від 14.12.2012 р. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2014 р. по справі № 711/5712/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] судом було стягнуто з [PERSON] (по розписці від 14.12.2012 р.) на користь [PERSON] гроші у розмірі 402 095,82 грн. : 159 860 грн. головного боргу, 198 881,82 грн. в якості процентів та 43 354 грн. пені. Рішення суду вступило в законну силу та виконавчий лист був переданий на виконання Придніпровському відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. Однак на даний час рішення суду не виконано та відповідач продовжує користуватися коштами позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного оскільки відповідач своє зобов'язання по поверненню позики в сумі 402 095, 82 грн. на час розгляду справи в суді не виконав, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних в сумі 13 814,47 грн. та інфляційні витрати в сумі 142 183,04 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України оскільки позивач має статус ліквідатора ЧАЄС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] виданим 25.02.1993 р., та відповідно до п.1.10 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від його сплати, то судовий збір в розмірі 1 559 грн. 97 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved