Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

У березні 2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" обґрунтовувало тим, що 24 червня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень") та [PERSON] укладено кредитний договір №734568960, згідно з умовами якого фінансова установа надала позичальнику кредит у сумі 9674,00 грн на строк 36 місяців. Процентна ставка за користування кредитом становила 0,01% річних, щомісячна плата за кредитом - 3,49% від суми кредиту. Право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Позивач стверджував, що [PERSON] своєчасно не повернула кредит, не сплатила щомісячну плату за кредитом та пеню за неналежне виконання зобов`язань за договором. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2014 року №734568960 у сумі 12242,95 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 5600,45 грн, заборгованість зі сплати щомісячної плати за кредитом у сумі 1805,50 грн, пеню за неналежне виконання зобов`язань за договором у сумі 4837,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до суду не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір №734568960, за умовами якого фінансова установа зобов`язалась надати позичальнику кредит у сумі 9674,00 грн на строк 36 місяців. Процентна ставка за користування кредитом становила 0,01% річних, щомісячна плата за кредитом - 3,49% від суми кредиту (а. с. 4-5). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі, обумовленій кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 4.3 кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути кредит протягом 36 місяців, тобто у термін до 24 червня 2017 року. Однак [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе за кредитним договором від 24 червня 2014 року №734568960 зобов`язання, своєчасно не повернула кредит, не сплатила щомісячної плати за кредитом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з п. 4.9 кредитного договору від 24 червня 2014 року №734568960 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник сплачує кредитодавцеві пеню у розмір 0,3% від суми прострочення за кожен день прострочення. Пеня за неналежне виконання зобов`язань за договором нарахована позивачем у сумі 4837,00 грн. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором від 30 липня 2018 року №20180730 ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 24 червня 2014 року №734568960 (а. с. 19-22). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2014 року №734568960 у сумі 12242,95 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 5600,45 грн, заборгованість зі сплати щомісячної плати за кредитом у сумі 1805,50 грн, пеню за неналежне виконання зобов`язань за договором у сумі 4837,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved