Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

10 серпня 2020 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 08 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні о 14 годині 00 хвилин 27 жовтня 2020 року, за адресою м. Харків проспект Архітектора Альошина, 7. Відповідачем до суду у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк відзив, зустрічна позовна заява, заява про визнання позову не подавались. 20 жовтня 2020 року відповідачем надано до справи через канцелярію суду відзив на позов, яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх недоведеними через невідповідність складення акту про залиття квартири порядку та формі, встановленим п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини, наслідки має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Відповідач вважає, що Акт обстеження системи тепло споживання житлового приміщення № 170/4889 від 14.02.2020, виданий КП «Харківські теплові мережі» та Акт обстеження житлового будинку № 51 від 10.02.2020 року, надані в якості доказу по справі позивачем, не є актами про залиття чи аварію, бо не відповідають вимогам вищезазначених Правил через ті обставини, що складені за відсутності позивача та відповідача, не підписані останніми, ними не встановлено від чого постраждала квартира позивача, що квартира позивача постраждала саме від цієї аварії, не зазначено що протіканням пошкоджено квартиру позивача, не зазначено в якому приміщені квартири № 31 сталося протікання води тощо, крім того позивач до відповідних служб не зверталася та акт про залиття не отримувала. Відповідач звертає увагу, що Акт № 170/4889 складено 14.02.2020, який описує події від 07.02.2020, а заява [PERSON] про обстеження надійшла 21.02.2020. Акт № 51 від 10.02.2020 року також є актом обстеження житлового будинку, а не актом про залиття, зазначає відповідач, інформація про начебто залиття в ньому зазначена зі слів мешканців квартири № 26 . Відповідач зазначає, що позивачем не надано суду правовстановлюючого документу на квартиру. Позивачем визначено пошкоджене майно та оцінене на власний розсуд, за припущенням, не надано доказів про право власності на нього. Звіт про незалежну оцінку вартості відновлюваного ремонту квартири № 26 № У105/20 від 19.05.2020 року, складений оцінювачем - директором ТОВ «Проексперт» [PERSON] , наданий позивачем, містить посилання на дату оцінювання 15 травня 2020 року, тоді як аварія на трубопроводі сталася 02 лютого 2020 й за цей час в квартирі позивача могли статися будь-які пошкодження. Відповідач стверджує, що висновок оцінщика щодо вартості відновлюваних ремонтних робіт не узгоджується з даними Акту КП «Жилкомсервіс» № 51 від 10.02.2020 року, крім того оцінювач [PERSON] не мав права складати такий висновок, бо не має права на діяльність за такою спеціалізацією. Відповідач вказує, що позивачем не доведено вину відповідача та розміру завданої шкоди, й вимога про стягнення моральної шкоди безпідставна. 27 жовтня 2020 року Позивач та представник Позивача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили суд розглядати справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказів. Заперечували проти клопотання представника Відповідача (адвокат Моісеєнко О.О.) про відкладення розгляду справи, так як причина( п.2, п.4 Розпорядження голови Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22.10.2020 року № 12 «Про внесення змін до розпорядження № 5 від 18.03.2020 « Про впровадження протиепідемічних заходів», яким рекомендовано суддям відкладати(переносити) розгляд справ, зменшити кількість судових засідань), яка зазначена в клопотанні не є поважною. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, представник відповідача надала клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на п.2, п.4 Розпорядження голови Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22.10.2020 року № 12 «Про внесення змін до розпорядження № 5 від 18.03.2020 « Про впровадження протиепідемічних заходів», яким рекомендовано суддям відкладати(переносити) розгляд справ, зменшити кількість судових засідань. Представники третіх осіб КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, представник КП «Харківські теплові мережі» надав суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи КП «Харківські теплові мережі» надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. 22.06.2020 року позивачем подано до суду відповідну позовну заяву. В обґрунтування позову зазначено, відповідно до Заповіту від 26.10.2007р. (зареєстровано в реєстрі за № 2-3564), [PERSON] , [INFO] заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.09.2013р. заведена спадкова справа № 799/2013р. Відповідно до Довідки «щодо надання інформації по спадковій справі» від 04.04.2020р. вих. № 1168/02-14, тільки [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом всього майна спадкодавця [PERSON] , 1922 року народження, яка померла [INFO] , яка мешкала: [ADDRESS] , зареєстрована по книзі реєстрації обліку та реєстрації спадкових справ за № 1946 від 25.09.2013 року, заведена спадкова справа № 799/2013 року. Інших заяв в спадковій справі (про прийняття спадщини іншим спадкоємцями або про видачу свідоцтва на спадщину від інших спадкоємців) немає. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2001р. (реєстраційний номер 7-01-210143), квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до Заповіту від 26.10.2007р. (зареєстровано в реєстрі за № 2-3564), до Довідки «щодо надання інформації по спадковій справі» від 04.04.2020р. вих. № 1168/02-14, до Свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2001р. (реєстраційний номер 7-01-210143) єдиним спадкоємцем є Позивач. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру № 26, квартира № 26 розташована на 6 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею 19,3 кв.м., кухні площею 8,4 кв.м., вбиральні 3,6 кв.м., коридору 6,9 кв.м., вбудованої шафи 1,1 кв.м., лоджією 3,0 кв.м., загальна площа квартири 40,8 кв.м., висота приміщення 2, 56 м. Відповідно до Акту 170/4889 від 14.02.2020р. обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення: 07.02.2020р. в 12:23 на АДС надійшла заявка про залиття квартири № 31 . Робітниками дільниці № 2 в технічному підвалі був відключений стояк гарячої води на квартири №№ 1,6 , 11,16 , 21 , 26 , 31 , 36 , 41 . При обстеженні квартири № 31 встановити причину залиття неможливо, так як стояк гарячої води, що проходить в квартирі, зашитий коробом, що являється порушенням технічних правил. 11.02.2020р. після надання доступу встановлено, що мешканець квартири № 31 самовільно замінила стояк гарячої води на пластиковий, внаслідок чого на стику металевої та пластикової труби сталося протікання, що привело до залиття нижче розташованих квартир. 14.02.2020р. робітниками КП «ХТМ» виконанні роботи по усуненню дефекту на стику металевої та пластикової труби. Гаряча вода подається в повному обсязі. Акт № 170/4889 від 14.02.2020 р. складений в порядку здійснення контролю за режимами споживання теплової енергії представником КП "Харківський теплові мережі". Обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення (квартира 31) проводили працівники Індустріальної філії дільниці № 1 КП «ХТМ» (начальник дільниці № 2, майстер дільниці № 2, слюсар - сантехник), при обстеженні приймав участь начальник дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» - [PERSON] . Вина Відповідачки була встановлена: Актом КП «Харківводопостачання» від 02.07.2019р., Актом КП «Харківводопостачання» від 27.06.2019р., Актом № 340 від 01.07.2019р., Актом 170/4889 від 14.02.2020р. обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення, Листом начальника Індустріальної філії КП «Харківські теплові мережі» від 28.02.2020р. вих. 225-37/07, Розпискою Відповідача від 14.02.2020р., Актом дільниці 46 КП «Жилкомсервіс» № 51 від 10.02.2020р. обстеження житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2001р. (реєстраційний номер 7-01-210143), квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 15.02.2003 року, прізвище [PERSON] після одруження - [PERSON] , відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 17.03.2009 року, після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON] . Відповідно до Заповіту від 26.10.2007р. (зареєстровано в реєстрі за № 2-3564), до Довідки «щодо надання інформації по спадковій справі» від 04.04.2020р. вих. № 1168/02-14, до Свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2001р. (реєстраційний номер 7-01-210143) єдиним спадкоємцем [PERSON] є Позивачка. Відповідно до Довідки «щодо надання інформації по спадковій справі» від 04.04.2020р. вих. № 1168/02-14, тільки [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом всього майна спадкодавця [PERSON] , 1922 року народження, яка померла [INFO] , яка мешкала: [ADDRESS] , зареєстрована по книзі реєстрації обліку та реєстрації спадкових справ за № 1946 від 25.09.2013 року, заведена спадкова справа № 799/2013 року. Інших заяв в спадковій справі (про прийняття спадщини іншим спадкоємцями або про видачу свідоцтва на спадщину від інших спадкоємців) немає. Таким чином, позивач спадщину прийняла в установлений законом строк, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON] нотаріусу. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.05.2020р., [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Залиття квартири Позивача зі сторони Відповідача мало місце неодноразово (систематичне). Перше залиття квартири № 26 відбулося 27.06.2019р. Причиною залиття належної Позивачу квартири є дії Відповідача, відбулося порив гнучкого шлангу зливного бачка в квартирі Відповідача. Відповідно до Акту КП «Харківводопостачання» від 02.07.2019р., 27.06.2019р. поступило звернення у службу «15-62» з питання залиття квартири № 26 із вище розташованої квартири. При повторний заявці було встановлено: в квартирі 31 відбувся порив гнучкого шлангу зливного бачка, даний шланг був отглушен. Водопостачання по стояку було відновлено. Відповідно до Акту № 340 від 01.07.2019р. обстеження квартири № 26 : На момент обстеження є слід залиття: санвузол - на стелі та на стінах площею 0,5 кв.м.; на кухні - на стелі та на стінах, зняті шпалери, так як після залиття шпалери відстали від бетонної плити; в коридорі на стіні санвузла здулися шпалери на площі 0,4 кв.м.; Зі слів мешканців квартири 26 залиття відбулося 27.06.2019р. в 10:15 ранку із вище розташованої квартири № 31 (7 поверх) ; В квартиру № 31 попасти не вдалося - двері ні хто не відчинив; На час обстеження в 13:45 (01.07.2019р.) залиття уже припинилося в квартирі № 26 , сліди течі підсохли. Повторне залиття квартири № 26 відбулося 07.02.2020р. Причиною залиття належної Позивачу квартири є дії Відповідача, Відповідачка самовільно замінила стояк гарячої води на пластиковий, внаслідок чого на стику металевої та пластикової труб сталося протікання, що призвело до залиття квартири Позивача. Відповідно до Листа начальника Індустріальної філії КП «Харківські теплові мережі» від 28.02.2020р. вих. 225-37/07 та Акту 170/4889 від 14.02.2020р. обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення: 07.02.2020р. в 12:23 до Аварійної служби КП «Харківські теплові мережи» надійшла заявка від мешканця квартири [ADDRESS] про поступання в її квартири води з труби гарячого водопостачання. Слюсарем аварійної служби КП «Харківські теплові мережі», був відключений стояк гарячої води на квартири №№ 1 , 6 , 11 , 16 , 21 , 26 , 31 , 36 , 41 . 07.02.2020р., при обстеженні квартири № 31 , встановити причину залиття не було можливо, оскільки в порушення технічних норм стояк гарячої води в квартирі № 31 , закладено плиткою (зашитий коробом). 11.02.2020р., власниця квартири № 31 розібрала плитку та надала працівникам КП «Харківські теплові мережі» доступ до стояка гарячої води, та було встановлено, що власниця квартири № 31 самовільно замінила стояк гарячої води на пластиковий, внаслідок чого на стику металевої та пластикової труб сталося протікання, що призвело до залиття нищерозташованих квартир. 14.02.2020р. робітниками КП «Харківські теплові мережі» виконані роботи по усуненню дефекту на стику металевої та пластикової труб в квартирі № 31 . Гаряча вода подається в повному обсязі. Претензій до КП «Харківські теплові мережи» власниця квартири № 31 не має, що підтверджується розпискою. Відповідно до Акту № 51 від 10.02.2020р. обстеження житлового будинку за адресою [ADDRESS] »): При обстеженні було встановлено, що зі слів мешканців кв. № 26 залиття сталося з кв. № 31 , через порив трубопроводу гарячої води. При обстеженні кв. № 26 були виявлени свіжі сліди залиття в коридорі на стіні з/п 1,5 кв.м. пошкоджені шпалери, так само є свіжі сліди залиття на стелі з/п 0,5 кв.м., пошкоджена плитка ПВХ. В санвузлі обвалилася стеля яка складається з пінопласту з/п 0,5 кв.м. В спальній кімнаті на стелі є свіжі сліди залиття з/п 19,5 кв.м. пошкодженя плитка з пінопласту. На момент обстеження на підлозі (лінолеуме) стояла вода. Обстеження квартири [ADDRESS] проводили: 1. Начальник дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» - [PERSON] ; 2. Інженер дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» - [PERSON] ; 3. Майстер дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» - [PERSON] ; 4. Майстер дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» - [PERSON] Начальник дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» - [PERSON] , відповідно до Акту 170/4889 від 14.02.2020р. обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення приймав участь в обстежені системи теплоспоживання в квартири [ADDRESS] ). Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири завданої внаслідок залиття, Позивачка звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексперт» з проханням провести незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна. Між Позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проексперт» в особі директора Новожилова С.Ю. був укладений Договір на проведення незалежної оцінки № У105/20 від 14.05.2020р. Відповідно до Акту прийому-передачі виповнених робіт від 20.05.2020р., ТОВ «Проексперт» була проведена незалежна оцінки вартості матеріального збитку, завданого майну Позивачу внаслідок залиття квартири Відповідачем. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 20.05.2020р., Позивачкою була проведена оплата у розмірі 4 000,00 грн., без ПДВ за проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку. В Звіті про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У 105/20 від 19.05.2020р. зазначено, що дані обстеження, що проведено в рамках підготовки Звіту про оцінку, можуть відрізнятися від даних, зазначених в Акті обстеження, складеному представниками Управителя та комунальних служб. Така відмінність обумовлена тим, що на момент обстеження, проведеного оцінювачем, могли виявитися ушкодження, які є наслідком події, але на момент обстеження представниками Управителя та комунальних служб були відсутні, і навпаки, ушкодження, зафіксовані в Акті обстеження, складеного Управителем, через час зникли, їх усунення не потрібно і до появи матеріального збитку вони не привели. Дані, що містяться в Звіті, про площі і величини пошкоджень також можуть відрізнятися від даних, які вказані в Акті обстеження, складеному КП «Жилкомсервіс». Така відмінність, як правило, викликана тої обставиною, що в Акті обстеження, складеного КП «Жилкомсервіс», вказуються площа і величина ушкоджень, в той час, як в Акті обстеження, складеному оцінювачем і на підставі якого складається розрахунок ремонтних впливів, вказуються площа і величина ушкоджень з урахуванням ремонтних припусків. Як правило, площа, що підлягає відновленню, перевищує площу безпосереднього пошкоджень. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У 105/20 від 19.05.2020р.: На дату обстеження (15.05.2020р.), в приміщеннях квартири: коридор літ. № 1, ванна кімната літ. № 2, кухня літ. № 3, кімната літ. № 4 згідно значенням, вказаним в Технічному Паспорті, видно сліди пошкоджень, властивих, для пошкоджень, викликаних впливом води. Постраждалими є приміщення: коридор літ. № 1, ванна кімната літ. № 2, кухня літ. № 3, кімната літ. № 4 (згідно Технічному Паспорту). Вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, на дату оцінки 07.02.2020р. складає 37 800,00 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот) гривень. Фотофіксація об`єкта оцінки зазначена на сторінках 39-44 Звіту. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У 105/20 від 19.05.2020р., необхідно буде перед виконанням ремонтних робіт провести в квартирі антисептичну обробку стелі, стін, підлоги, так як з`явилася цвіль, яка зафіксована фотофіксацією об`єкта оцінки. Під час залиття квартири 07.02.2020р. гарячою водою (окріпом) Відповідачем, були залитті: пральна машина, холодильник та меблі (диван, стінка, кухонний куточок, комп`ютерний стіл). Пральна машина, холодильник не підлягають ремонту. Два килима, диван, стінка, кухонний куточок, комп`ютерний стіл неможливо в подальшому використовувати, так як покрилися цвіллю та розмокли. Після ремонту квартири необхідно буде купляти меблі, пральну машину та холодильник. Пошкоджене майно Позивачка оцінила в 65 500,00 грн.: 1. Пральна машина - 5 000,00 грн.; 2. Холодильник - 10 000,00 грн.; 3. Меблі (диван - 6 000,00 грн., стінка - 15 000 грн., кухонний куточок - 3 000,00 грн., комп`ютерний стіл -3 000,00 грн.); 4. Килим шерстяний 2,00 х 3,00 - 15 300,00 грн.; 5. Килим шерстяний 2,00 на 1,50 - 8 200,00 грн. Спадщину, в тому числі й на квартиру № 26 після померлої [PERSON] позивач прийняла, отримати відповідне свідоцтво ще не змогла через брак коштів . Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 07.02.2020р. вих. № 03-06781-2020, [PERSON] ( [INFO] ) зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Паспорту Позивача, Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На час залиття квартири № 26 , в квартирі проживали Позивач із своїм сином. З 07.02.2020р. по теперішній час [PERSON] проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) належить матері Позивача, квартира № 52 складається з 2-х прохідних кімнат. Мати Позивача ( [PERSON] ) є інвалідом 2 групи (довідка МСЕК № 304431 від 18.04.1997р.). До укладання шлюбу із Се [PERSON] , прізвище Позивача було [PERSON] (свідоцтво про одруження від 15.02.2003р. серія [NUMBER] ). Так, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідачка не довела відсутність своєї вини у завданні позивачу майнової шкоди, що є її процесуальним обов`язком відповідно до норм ЦПК України. Відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів, які б доводили, що шкоди завдано не з її вини. Жодних доказів, які б свідчили про інший розмір завданої залиттям квартири матеріальної шкоди, відповідачем не надано. З урахуванням вищевикладеного суд вважає доведеним, що [PERSON] своєю бездіяльністю, яка полягає в нездійсненні контролю за станом інженерних мереж та сантехнічного обладнання у належній їй на праві власності квартирі, допустила витік гарячої води, яка потрапила у квартиру позивача, чим завдала позивачу майнової шкоди. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. А статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язанй використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири. Згідно п. 11, п.п. 4 п. 41 Правил користування теплової енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007р. вказано, що самовільне втручання в централізовану систему опалення заборонено. Споживач несе відповідальність за самовільне переобладнання централізованної системи опалення. Самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання - будь-яка зміна проектного рішення теплопостачання обєкта, виконана споживачем або будь-якою іншою організацією без погодження з теплопостачальною організацією. Позивачці була завдана майнова шкода у розмірі 103 300,00 грн. (65 500,00 грн., 37 800,00 грн.) . Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, пункту 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі передати (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача спричинили позивачу: емоційний стрес, душевні страждання, негативні емоції, викликані пошкодженням належного їй майна, та зумовили зміни у звичному способі її життя ( у відсутності коштів на ремонт квартири (квартира стала непридатною для використання без проведення ремонту), на покупку холодильника, пральної машини, меблів), вона повинна займатися проблемою ремонту квартири, змушена була витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів та звернення до суду, щоб довести порушення своїх прав. З урахуванням наведеного, при вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, який треба стягнути з відповідача, суд, враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань позивача, стан його здоров`я, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне та пропорційне стягнути з відповідача компенсацію завданої Позивачу моральної шкоди в сумі 25 000,00 грн. Таким чином, суд встановив, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача. Доводи відзиву на позов про те, що акти обстеження, надані позивачем в якості доказів на підтвердження зазначених в позові обставин є неналежними доказами наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, не заслуговують на увагу, оскільки ці акти відповідають формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в них наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також намагання встановити причини залиття, чому перешкодили дії відповідача ( зашиття стояку гарячої води коробом, що є порушенням технічних правил). Тобто надані позивачем акти за формою та змістом відповідають встановленій формі, не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачем не спростовані. Аргументи відзиву на позов про недоведеність факту залиття належної позивачу квартири є безпідставними, оскільки цей факт зафіксовано у вищевказаних актах. Також неспроможними є доводи, відповідача, викладені у відзиву на позов, про недоведеність вини відповідача заподіянні позивачу шкоди внаслідок залиття квартири, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довела свою невинуватість. Посилання у відзиві і на те, що наданий позивачем Звіт про незалежну оцінку вартості відновлюваного ремонту квартири № 26 № У105/20 від 19.05.2020 року, складений оцінювачем - директором ТОВ «Проексперт» [PERSON] , наданий позивачем, містить посилання на дату оцінювання 15 травня 2020 року, тоді як аварія на трубопроводі сталася 02 лютого 2020 й за цей час в квартирі позивача могли статися будь-які пошкодження, що висновок оцінщика щодо вартості відновлюваних ремонтних робіт не узгоджується з даними Акту КП «Жилкомсервіс» № 51 від 10.02.2020 року, оцінювач [PERSON] не мав права складати такий висновок, що позивачем не доведено вину відповідача та розміру завданої шкоди, вимога про стягнення моральної шкоди безпідставна, позивачем не визначено пошкоджене майно та оцінене на власний розсуд, за припущенням, не надано доказів про право власності на нього, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач [PERSON] не спростувала розмір цієї шкоди, не надала доказів відсутності вини в її заподіянні, не заявляла клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування питання щодо причин залиття квартири та розміру заподіяної позивачу майнової шкоди, хоча судом права сторонам роз`яснювалися, голослівно стверджує про неправомірність дій оцінювача та про ймовірність пошкодження майна в період між подією залиття та оцінкою. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, так як є інвалідом 2 групи ( ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved