Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті спадкова справа не заводилась. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила Після її смерті спадщину прийняв позивач, в той час, як його рідний брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. До спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 24 червня 2021 року. Головуючий суддя після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача в порядку ст. 187 ЦПК України, своєю ухвалою від 05 липня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 03 серпня 2021 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 67/2021, яка надана 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощуком В. О., щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з копією довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1022 від 06 листопада 2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с.48). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 1961 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна. З наявних у справі доказів, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] було побудовано в 1963 році, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались "Кодексом законів про родину, опіку, шлюб та акти громадянського стану УРСР" від 31.05.1926 року з наступними змінами. Статтею 125 вказаного Кодексу передбачалось, що майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається таким, що належить обом членам подружжя на засадах спільної власності. З 01.01.1970 року по 01.01.2004 рік майнові відносини подружжя регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 36-37). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON] , шляхом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 246 від 08 червня 2021 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.6). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 35). З матеріалів спадкової справи № 67/2021 вбачається, що 12 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука Віталія Олександровича із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] (а.с.38). 12 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимошука В. О. із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (а.с.39). Таким чином спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не виявлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. від 17.05.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.13). Згідно з довідкою КП "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 75 від 12.04.2021 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 14). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, веранда а-1, а1-1, ганок а2-1, а3-1, погріб а4-1, а5-1, Г-1, сараї Б-1, б-1, гараж В-1, В1-1, оглядова яма в-1, рік побудови будинку 1963 (а.с. 17-19). У витягах з погосподарських книг Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2006-2010 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.10). У витягах з погосподарських книг Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області на 2011-2020 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.11-12). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності фактично належав спірний будинок, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на вказане майно. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved