Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

10.06.2014 року позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 02.11.2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 002-04078-021107. Станом на 27.03.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 27.03.2014 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 1897,67 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 1367,79 грн., заборгованість за відсотками - 47,46 грн., заборгованість за комісіями - 482,42 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1897,67 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Духота І.В., який діє на підставі довіреності, до судового засіданні не з'явився, зазначивши у позовній заяві, що просить розглядати справу за відсутністю представника позивача , позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю на адресу суду не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності зі ст. 536 того ж Закону за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу". Згідно ст. 611 ЦК України, "У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди." Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, "Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення". В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У частині 1 ст. 524 ЦК України вказано, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. В судовому засіданні було встановлено, що 02.11.2007 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 002-04078-021107 (а. с. 3-4,7). Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 2438,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 2,7% в місяці, п.2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у розмірі 2438,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №39660484 від 05.11.2007 року та рахунок-фактура № ДЗ-РФ-13-000247 від 02.11.2007 року (а.с.5,10). Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора у повному обсязі: суми кредиту ,нарахований процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 27.03.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 20.03.2014року за відповідачем по укладеному з TOB «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору № 002-04078-021107 від 02.11.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1897,67 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 1367,79 грн., заборгованість за відсотками - 47,46 грн., заборгованість за комісіями - 482,42 грн. (а. с. 6). Зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Як вбачається, з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1), який, на підставі ст. 88 ЦПК України, належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 524, 526 ,536, 611, 612, 638, 1050, 1054,

Outcome: approved