Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позовні вимоги. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що Державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків територіального управління юстиції у Харківській області Грецькім Д.Є., при примусовому виконанні були винесенні постанови про арешт сайту "smt.ua", що належить ТВО «Сучасні мудрі технології» (боржнику) на підставі виконавчого провадження. Оскільки станом на день подання позовної заяви зазначені постанови державного виконавця не виконуються, просить суд: -зобов`язати публічне акціонерне товариство «УКРТЕЛЕКОМ» виконати постанову від 13 лютого 2020року, державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста ХарківТериторіального управління юстиції у Харківській області Грецького Д.Є., про накладення арешту на сайт "smt.ua" згідно виконавчого провадження ВП№ 59185834; -зобов`язати ПП «Український хостінг»,виконати постанову від 13.02.2020р державноговиконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Територіального управління юстиції уХарківській області Грецького Д.Є., про накладення арешту на сайт "smt.ua" згідновиконавчого провадження ВП№ 59185834; -зобов`язати Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, відділ департаменту кіберполіції виконати постановидержавного виконавця, Московського відділу державної виконавчої служби міста ХарківТериторіального управління юстиції у Харківській області Грецького Д.Є., пронакладення арешту на сайт "smt.ua" згідно виконавчого провадженняВП№ 59185834,у спосіб блокування зазначеного сайту; -накласти штраф за невиконання законних вимог державного виконавця державної виконавчоїслужби міста Харків Територіального управління юстиції у Харківській області Грецького Д.Є. на підставі ст.188-13 КУ про АП на Публічне акціонерне товариство«УКРТЕЛЕКОМ» та ПП «Український хостінг». Рух справи в суді. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2020 року, суддею Кротовою О.Б. відкрито провадження у цивільній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивачем було подано до суду клопотання про залучення до справи Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Розпорядженням Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року, призначено по справі повторний автоматичний розподіл справи, через перебування судді Кротової О.Б. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею обрано Романюка В.Ф., який своєю ухвалою від 19 жовтня 2020 року прийняв вказану цивільну справи до свого провадження. Ухвалою судді Романюка В.Ф. від 27 січня 2021 року клопотання позивача [PERSON] про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», приватного підприємства «Український хостінг», Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про зобов`язання до вчинення дій, - задоволено. Залучено Московський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до розгляду цивільної справи №461/6657/20 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2021 року замінено первісного відповідача Галицький ВП ГУ НП у Львівській області на належного відповідача на Львівське районне управління поліції. Крім того, цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», приватного підприємства «Український хостінг», Львівського районного управління поліції, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Московський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зобов`язання до вчинення дій - передано на розгляд до Личаківського районного суду м.Львова. Однак, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 12 квітня 2021 року вказану цивільну справу було повернуто до Галицького районного суду м. Львова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа надійшла в провадження судді Л.Д. Фролової яка ухвалою від 31 травня 2021 року була прийнята до провадження. Судом було вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Позиція сторін по справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовільнити з мотивів викладених в ньому. Представник відповідача (акціонерного товариства «Укртелеком») в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що АТ «Укртелеком» і не оскаржує дані постанови, оскільки не є ні стороною виконавчого провадження, ні учасником виконавчого провадження в розумінні ст.ст. 6,14,15 Закону «Про виконавче провадження». З огляду на це, АТ «Укртелеком» не може і притягатись до відповідальності згідно ст. 76 Закону «Про виконавче провадження» за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. Така відповідальність має покладатись на боржника як сторону виконавчого провадження.Крім цього, АТ «Укртелеком» не отримував постанов державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Грецького Д.Є. від 13.02.2020р. та 18.02.2020р. (ВП 59185834) про арешт майна боржника Компанії «СМТ», на які покликається позивач. Зазначив, що оскільки позивач не надав жодних доказів того, що: - залишається невиконаним рішення Галицького районного суду м.Львова суду від 461/4040/18 від 25.02.2019р, на підставі якого видано виконавчий лист№461/4040/18; - на сьогоднішній день вказаний сайт smt.ua працює,оскільки згідно даних ЄДР ЮО та ФОП ТзОВ "СУЧАСНІ МУДРІ ТЕХНОЛОГІЇ" (ТОВ "СМТ") перебуває у стані припинення; - ТзОВ "СУЧАСНІ МУДРІ ТЕХНОЛОГІЇ" (ТОВ "СМТ") виконало чи не виконало вимоги даних постанов про арешт сайту в частині того що обмежило своє користування зазначеного сайту, а також не вчиняє будь-які дії та не вносить зміни до даних, які знаходяться на сайті, адже технічно може ці вимоги виконати саме дане ТзОВ; - дана постанова підлягає виконанню саме ПАТ Укртелеком. Враховуючи вказані обставини, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах закону. Представник відповідача (приватного підприємства «Український хостінг») проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що на їх думку дії державного виконавця є такими що, не спрямовані для забезпечення реального виконання рішення, оскільки останній не встановив чи цей сайт є майном боржника, чи це майно має якийсь матеріальний вимір, що дасть можливість в подальшому його реалізувати, тобто є співрозмірним з сумою стягнення, адже п.8 ст. 2 Закону визначає як засаду виконавчого провадження співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, оскільки обмеження у праві користування зазначеного сайту, а також заборона вчиняти будь-які дії та вносити зміни до даних, які знаходяться на сайті на необмежений строк перешкодять суб`єкту господарювання «Интернет магазин «SMT»(CMT) здійснювати свою підприємницьку діяльність, що не входить до переліку заходів примусового виконання рішень, наведених ст.10 Закону.Зрештою, ПП "Український хостінг" і не оскаржує дані постанови, оскільки не є ні стороною виконавчого провадження, ні учасником виконавчого провадження в розумінні ст.ст. 14,15 Закону «Про виконавче провадження». Зазначив, що ПП "Український хостінг" здає в оренду фізичним і юридичним особам обладнання, яке належить ПП "Український хостінг", а саме - віртуальні сервери (майданчики), відповідальність за всю інформацію на яких, згідно з договором, несуть орендарі цих майданчиків. Відповідачем по справі ПП «Український хостінг» було надано Галицькому суду м. Львова відзив на позов, де у п.3 зазначається , що дане підприємство здає в оренду фізичним та юридичним особам належне йому обладнання, а саме віртуальні сервери (майданчики), відповідальність за всю інформацію на яких, згідно з договором, несуть орендарі цих майданчиків. Власником майданчика, де розміщується сайт smt.ua не є компанія СМТ. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2019 року, стягнуто з Компанії «СМТ» на користь [PERSON] неустойку в розмірі - 40730,69 грн. На підтвердження позовних вимог позивач надав копії постанов державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Грецького Д.Є. від 13.02.2020р. та 18.02.2020р. про арешт майна боржника Компанії «СМТ» у виконавчому провадженні № 591858345918 відкритого на підставі виконавчого листа №461/4040/18 про стягнення на користь [PERSON] неустойки в сумі 40730,69 грн., виданого 17.04.2019р. Галицьким районним судом м. Львова з метою виконання рішення Галицького районного суду м. Львова суду від 461/4040/18 від 25.02.2019р. Крім того, державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на сайт «smt/ua» (IР адреса домена [NUMBER] (whois), Заголовок «Интернет магазин «SMT»(СМТ) - майнинг, реєстраційний номер виконавчого провадження 59185837, оборудование, Asic, криптокошельки), що належить боржнику Компанії СМТ, код ЄДРПОУ 35246313, адреса м. Харків пр-т Московський,94 ДК «ХЕМЗ» шляхом обмеження у праві користування зазначеного сайту, а також заборонити вчиняти будь-які дії та вносити зміни до даних, які знаходяться на сайті на необмежений строк, а саме, до отримання постанови державного виконавця про зняття арешту арешту з майна боржника, тобто до повного виконання рішення суду боржником. Позивачем було надіслано до Головного управління Національної поліції у Львівській області Галицького відділу поліції, заяву з якої вбачається, що останній просив накласти штраф за невиконання законних вимог державного виконавця на ПАТ«УКРТЕЛЕКОМ`та ПП «Український Хостінг» відповідно до вимог ст.188-13 КУпАП. Крім того, просив зобов`язати відділ департаменту кіберполіції виконати постанови державного виконавця заблокувавши роботу зазначених сайтів. Однак, згідно з відповіді відділу поліції, з заяви позивача не вбачається об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а тому, викладені у ній відомості, на даний час не підлягають внесенню до ЄРДР у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України. На підставі пояснень позивача та досліджених письмових доказів, судом достовірно встановлено, що на момент розгляду справи відбувається примусове виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, яке не є закінченим. Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закону) вказує, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Згідно з ч. 1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний:1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Відповідно до вимог ст.. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. В розумінні ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Нормами ст.50 вищезазначеного Закону передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. За приписами ст. 53 виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Згідно ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) після його оцінки здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (стаття 61). Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів (стаття 68). За нормами ст..74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення(стаття 76 ЗУ «Про виконавче провадження». Суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки виконавче провадження не закінчене, не можливо стверджувати, що державний виконавець вжив всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії. Стягувач у виконавчому провадженні не позбавлений можливості контролювати хід виконавчих дій, оскаржувати дії виконавця або його бездіяльність, як передбачають вищезазначені норми Закону з метою виконання рішення суду. А відтак, суд приходить до переконання, що звернення з позовними вимогами є безпідставним та передчасним. Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі;6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Оскільки позивачем неправильно визначений спосіб захисту порушеного права, не використані всі можливості захисту прав стягувача у виконавчому провадженні, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Крім того, відсутні будь - які належні та допустимі докази порушення прав позивача у межах виконавчого провадження з боку відповідачів у справі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed