Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Концерн "Техвоенсервис",співвідповідач ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод" про стягнення заробітної плати з урахуванням індексу інфляції,середнього заробітку за час затримки, компенсації,три проценти річних та моральної шкоди ,вказуючи ,що починаючи з 02 липня 2013 року по 09 березня 2015 року він працював старшим сторожем на ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод". Звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. На день його звільнення відповідачем нарахована, але не виплачена заробітна плата за період часу з грудня 2013 року по березень 2015 року у сумі 12826 гривень 36 копійок. Відмову виплатити йому усіх коштів відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів.Дії відповідача є незаконними, так як згідно з вимогами ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 95 КзПП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації. Рівень (індекс) інфляції - це показник середнього рівня зміни цін на товари та послуги відносно базисного періоду, який має вираз у відсотках. Стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачає індексацію заробітної плати. Відповідно до довідки ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод" № 20 від 12.03.2015 у даного підприємства відносно нього існує заборгованість по заробітній платі у сумі 12 826 грн. 36 коп., яка виникла за період часу з січня 2014 року по березень 2015 року. У відповідності до п. 21 постанови ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100. Згідно п. 8 розділу 4 вказаного Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чиним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до розрахункових листків за лютий та березень 2015 року його середньоденна заробітна плата становить 115 грн. 49 коп. (1556,63+444,75:18=111,19 грн.).Відповідно до здійснених ним розрахунків заборгованості, сума компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати становить 1779 гривень 04 копійки (111,19 середньоденний заробіток * 16 днів прострочення). Його право на отримання заробітної плати у встановлені законом строки, на компенсацію збитків за час невиплаченою заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, компенсації за затримку з виплати заробітної плати порушено відповідачем, а тому підлягає захисту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. П. 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на його користь заробітну плату за один місяць. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями встановлено, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень. Достовірність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З вини роботодавця - ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод" порушені гарантовані Конституцією України та законодавством про працю, його право на оплату праці, що привело його до душевних страждань, так як заробітна плата являлась джерелом існування. Він був вимушений долучати додаткові зусилля для організації свого життя та членів сім'ї за відсутності засобів для проживання та задоволення своїх щоденних потреб. Весь час переживав з приводу існування своєї сім'ї, внаслідок чого він та сім'я були позбавлені нормального життєвого спілкування з близькими людьми. Вказане спричиняло йому моральні страждання, а відповідачем не приймалися ні які заходи для припинення таких страждань. Був змушений систематично ходити до керівництва та просити розрахунку, а його ніхто навіть бачити не хотів. Його весь час переслідувало почуття пригнічення, відчаю та страх за свою сім'ю, страх що не може платити за комунальні платежі і в нього наростають борги, страх що не має коштів на належне харчування,втратив спокій, самопочуття та психологічний стан погіршився. Він хвилювався та нервував з приводу ситуації що мала місце щодо нього. Його постійно переслідують думки про порушення відповідачем його права на заробітну плату, що, в свою чергу, призводить до роздратованості, до замикання в собі та своїх проблемах, а відповідно погіршує відносини з оточуючими його людьми, близькими та рідними, зараз перебуває у відчаї та страху за їхнє майбутнє. Також вимушений витрачати свій час на те, щоб поновити свої порушені права, що вимагає від нього додаткових, непередбачених раніш, зусиль. Тому вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати йому моральний збиток у розмірі 2000 грн., оскільки не виплата заробітної плати на нашому підприємстві є системним явищем. У тому випадку якщо вона і проводиться, то у значно меншому обсязі. На даний час знову знаходиться без заробітної плати майже 3 місяці, що не дає йому можливості повноцінно існувати в умовах сьогодення. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 12 826 грн. 36 коп.;стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 1779 гривень 04 копійки.;стягнути із відповідача компенсацію за невчасну виплату заробітної плати у сумі 139 гривень 32 копійки.;стягнути із відповідача грошові кошти з урахуванням індексації заробітної плати та компенсацію за несвоєчасну виплату сум індексації у розмірі 1653,08 грн. та стягнути із ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод" на його користь моральну шкоду у сумі 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] на день розгляду справи 30 квітня 2015 р. збільшив позовні вимоги, просив стягнути із Концерн "Техвоенсервис" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 18 449 грн. 89 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 5781 гривню 88 копійок, компенсацію за невчасну виплату заробітної плати у сумі 157 гривень 72 коп.,3 % річних - 248 грн. 19 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 ,00 грн.. 20.05.2015 року до початку розгляду справи представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність,позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач Концерн "Техвоенсервис"та співвідповідач ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод" в судове засідання не з"явилися ,хоч і були належним чином повідомлені про час ,місце ,дату слухання справи,причини неявки невідомі. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи ,суд приходить до висновку ,що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено ,що позивач [PERSON] з 02 липня 2013 року по 09 березня 2015 року працював старшим сторожем на ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод". Звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням. Відповідно до довідки філії "Черкаський автомобільний ремонтний завод" №20 від 12.03.2015 року,яка видана позивачу про те, що він звільнився з роботи 09.03.2015 року і перед [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі яка нарахована, але не виплачена за період часу з грудня 2013 року по березень 2015 року у сумі 12826 гривень 36 копійок. Відмову виплатити позивачу заробітну плату відповідач обґрунтував відсутністю грошових коштів. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник чи уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 дійсного Кодексу, яка передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Невиплата з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 цього Кодексу. Середньоденний заробіток позивача складає становить 115 грн. 49 коп. (1556,63+444,75:18=111,19 грн.), визначений згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до здійснених ним розрахунків заборгованості, сума компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати становить 5781грн.88коп. (111,19 середньоденний заробіток * 52 дні прострочення). Відповідно до пункту 2 Постанови KM України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані, протягом двох місяців, робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) - пункт 8 вказаного Порядку. Згідно з абзацом п'ятим пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. У відповідності до вимог ст. 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації. Рівень (індекс) інфляції - це показник середнього рівня зміни цін на товари та послуги відносно базисного періоду, який має вираз у відсотках. Стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачає індексацію заробітної плати. Відповідно до довідки ФКТ "Черкаський автомобільний ремонтний завод" № 20 від 12.03.2015 у даного підприємства відносно нього існує заборгованість по заробітній платі у сумі 12 826 грн. 36 коп., яка виникла за період часу з січня 2014 року по березень 2015 року. У відповідності до п. 21 постанови ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100. Згідно пункту 4 Порядку №1078 "У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.". Оскільки індексації прирівнюється до заробітної плати то і компенсуватися вона повинна так само, як і заробітна плата. Механізм прописаний у "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" затвердженому Постановою КМУ від 21 лютого 2001 №159. Тому з Концерн "Техвоенсервис" підлягає до стягнення заборгованість по заробітній платі з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 18 449 грн. 89 коп. розрахунок на (арк.спр.39), сукупний індекс інфляції розраховується за формулою 11с=(111:100)х(112:100)х(113:100)х(11Z :100),де 111- індекс інфляції за перший місяць прострочення,112-індекс інфляції за другий місяць прострочення,після чого заборгованість * на сукупний індекс інфляції. Також відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого постановою КМУ №159 від 21 лютого 2001 року сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого,але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць(після утримання податків і обов"язкових платежів) приросту індексу споживчих цін(індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації,поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу,що становить на 30 квітня 2015 року 157 гривень 72 коп.(139,32грн.+18грн.40коп). Січень 2014 - 1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024 *1,019 *1,03*1,031* 1,053*822/100=11,14 грн. Лютий 2014 - 1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03 *1,031* 1,053*1389/100=18,79 грн. Березень 2014 - 1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031 * 1,053*1620/100=21,79 грн. Квітень 2014 - 1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053* 1105/100=14,54 грн. Травень 2014 - 1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053* 1670/100=21,27 грн. Грудень 2014 - 1,03*1,031*1,053* 1151/100=12,87 грн. Січень 2015 - 1,031*1,053*2282/100=24,77 грн. Лютий 2015 - 1,053*1344,02/100=14,15 грн. Таким чином: 11,14+18,79+21,79+14,54+21,27+12,87+24,77+14,15= 139,32 грн. Травень 2014 - 1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053* 367,8/100=4,55 грн. Червень 2014 - 1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*361,71 /100=4,31 грн. Липень 2014 - 1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*370,24/100 =4,37 грн. Вересень 2014 - 1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*102,3/100 =1,23 грн. Листопад 2014 - 1,019*1,03*1,031*1,053*181,24/100 =2,07 грн. Грудень 2014 - 1,03*1,031*1,053*87,69/100 =0,98 грн. Січень 2015 - 1,031*1,053*46,28/100 =0,50 грн. Лютий 2015 - 1,053*36,54/100 =0,39 грн. Загальна сума: 18 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. № п/пмісяцьсума заборгованості 3%кількість днів просточкисума санкції 1янв.14822345330,60542466 2фев.141389342548,51986301 3мар.141620339452,46136986 4апр.141105336433,05917808 5май.141670333345,70767123 6дек.141151311911,25772603 7янв.15228238816,50542466 8фев.151344,023606,628043836 9мар.151443,343293,440289863 Загальна сума становить, грн.248,1849912 Розрахунок 3% річних розраховується за формулою: Сума санкції=Сх3хД:365:100,де С-сума заборгованості, Д-кількість днів прострочення,а тому до стягнення підлягає 3% річних в розмірі 248грн.19коп. Щодо заявлених позивачем [PERSON] стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., то вони на думку суду підлягають до задоволення частково, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з послідуючими змінами і доповненнями "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. А тому ,суд вважає ,що з вини відповідача порушені гарантовані Конституцією України та законодавством про працю, його право на оплату праці, що призвело його до морального та матеріального дискомфорту, так як заробітна плата є єдиним джерелом існування. Позивач був вимушений долучати додаткові зусилля для організації свого життя та членів сім'ї . Відсутність засобів для проживання та задоволення своїх щоденних потреб, завдавало позивачеві суттєвих душевних страждань . Суд приходить до висновку про те, що такі доводи позивача заслуговують на увагу, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, є думку суду завищеною та вважає за можливе стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000,00грн. На підставі ст.ст.47,83,95,115,116,117,233,237-1 КЗпП України, Постанова Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" , Постанови KM України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці",

Outcome: partial