Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

27 липня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 січня 2004 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського району Запорізькій області, актовий запис за №04. Сторони по справі мають спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо біля трьох років, спільного господарства не ведуть, мають абсолютно різні погляди на життя та несумісні характери. Позивач впевнена, що їхня сім"я розпалася остаточно та відновлена не може бути. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року провадження у справі було відкрито та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, прохає розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище " [PERSON] ", також прохає стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. В судове засідання Відповідач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами позивача згоден в повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського району Запорізькій області, актовий запис за №04, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, що міститься в матеріалах справи. Сторони по справі мають спільних дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження, які містяться в матеріалах справи. За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть протягом трьох років. Клопотань про надання часу для примирення від сторін не надійшло. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач з позовом згоден, про що свідчить заява надана до суду. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею вимог заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110-114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved