Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

02 квітня 2021 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій позивач просить суд постановити рішення, за яким шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстований відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області 10 листопада 2008 року за актовим записом № 53, розірвати, призначити до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. з дати подання позовної заяви до досягнення нею повноліття, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", допустити негайне виконання рішення суду в межах строку, встановленого законодавством України, судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області 10 листопада 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 53, та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу у них з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] . На протязі останніх трьох років стосунки між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що відповідач як чоловік не приділяв їй належної уваги, поводив себе грубо, неодноразово застосовував психологічне насилля, постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільно вони не проживають близько двох років, відповідач покинув спільне місце проживання, а тому відновити сімейні стосунки, на думку позивача, неможливо і недоцільно. Також позивач зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 1 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час вона працює в Комунальній установі «Центр фінансово-господарського обслуговування закладів освіти та культури Піщанської селищної ради», отримує заробітну плату в розмірі, що незначно перевищує мінімальний рівень, тому їй важко утримувати дитину самостійно, адже є постійна необхідність в придбанні продуктів харчування, одягу та взуття, засобів гігієни та ліків, навчального приладдя, що також потребує чималих коштів. Оскільки відповідач є працездатною особою, та може направляти частину своїх доходів на утримання дитини, аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує, а згоди щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину не досягнуто, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, що становить 3000 гривень. Відповідно до\~ухвали суду\~від 12\~квітня \~ 2021\~року в\~даній \~цивільній справі\~ було\~відкрито провадження,\~розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання на 10 годину 00 хвилин 28 квітня 2021 року. 28 квітня 2021 року та 18 травня 2021 року судове засідання в даній справі було відкладено за клопотанням відповідача. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Близнюк В. В. в судове засідання 03 червня 2021 року не з`явились, проте від представника позивача на адресу суду надійшли заяви, відповідно до яких він просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 03 чеврня 2021 року не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, відповідно до якої він просить долучити до матеріалів справи документи, серед яких копія трудової книжки, довідка з центру зайнятості, та інформаційна довідка з реєстру речових прав, розгляд справи проводитти без його участі та задовольнити позовні вимоги частково. В попередньому судовому засіданні, в якому відповідач [PERSON] був присутній особисто, останній визнав позовну вимогу про розірвання шлюбу та не заперечував проти її задоволення. Позовну вимогу про стягнення аліментів визнав частково, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки, проте в розмірі меншому як того просить позивач, оскільки аліменти в сумі 3000 гривень є неспівмірними з його доходами, оскільки він не працює та єдиним його доходом є допомога по безробіттю. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.6). Під час\~перебування в\~шлюбі в\~сторін народилася\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Судом встановлено та не заперечувалось сторонами під час судового розгляду, що сторони по справі проживають окремо. Судом встановлено,\~що причиною\~ розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин стали непорозуміння та часті сварки між подружжям. Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви представника позивача до суду про підтримання позовних вимог та визнання відповідачем позовної вимоги про розірвання шлюбу в судовому засіданні. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Під час судового розгляду встановлено та не запереувалося сторонами, а також підтверджується відомостями, які зазначенні у довідці Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області № 1542 від 19 березня 2021 року, що неповнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір' ю [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , (а.с.9) Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, добровільно коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає, що не заперечувалося сторонами. Згідно довідки № 23 від 29 березня 2021 року, виданої Комунальною установою "Центр фінансово-господарського обслуговування закладів освіти та культури Піщанської селищної ради" заробітна плата [PERSON] за січень-березень 2021 року становить 9000,00 гривень по 3000,00 гривень щомісячно (а.с.8). З ксерокопії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , вбачається, що 09 жовтня 2020 року відповідач був звільнений з Філії переробного комплексу "Вінницька птахофабрика" в м. Ладижин за власним бажанням, а з 03 листопада 2020 року йому розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.44). Відповідно до довідки Піщанської районної філії Вінницького обласного центру Державного центру зайнятості № 52 від 29 квітня 2021 року, [PERSON] зареєстрований як безробітний в Піщанській районній філіії з 03 листопада 2020 року та його дохід за період з 03 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року становить 25741,89 гривень (а.с.42) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо [PERSON] , вбачається, що право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження на відповідача [PERSON] не зареєстровані (а.с.49) Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня встановлено в розмірі 2395 гривень. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм чинного\~законодавства,\~враховуючи часткове\~ визнання\~відповідачем позовних\~вимог,\~суд вважає, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї не повнолітньої дочки.

Outcome: partial