Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

13.09.2007 року подставкін А.Ф. уклав з ВАТ КБ "Надра" Хмельницьке РУ кредитний договір №245/МК2007-978, згідно якого Банк надав позичальнику на умовах повернення, строковості та платності кредит в сумі 49000 євро зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном погашення до 13.09.2012 року. Сплату по кредиту та процентах відповідач провів частково. В листопаді 2014 року ПАТ КБ "Надра", який є правонаступником ВАТ КБ "Надра", звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в сумі 141 802,74 євро. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач позов визнавав частково в частині суми кредиту та пояснив про неправомірне нарахування подвійної неустойки та значну її суму, в останнє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] прострочив сплату кредиту та відсотків по кредитному договору №245/МК2007-978 від 13.09.2007 року. Станом на 01.11.2014 року заборгованість по самому кредиту становить 42 233,01 євро (що в еквіваленті до національної грошової одиниці України на вказану дату, по курсу 16,31 грн. за 1 євро, складає 688 820,39 грн.), 66 970,19 євро заборгованість по процентах (1 092 283,80 грн.), яка з жовтня 2008 року обрахована по підвищеній процентній ставці-25,80% відповідо до п.4.1.2.2 договору кредиту. Також банком нараховано пеню в загальній сумі 18 968,08 євро, штраф 5 413,25 євро за несвоєчасне погашення кредиту та процентів та 3% річних від простроченої суми-8227,48 євро. Дані факти підтверджуються: кредитним договором №245/МК2007-978 від 13.09.2007 року; графіком погашення кредиту, розрахунками заборгованості, паспортом позичальника та поясненнями відповідача в судовому засіданні. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов'язання перед банком, за договором кредиту, строк дії якого закінчився, позичальник належним чином не виконує, що є підставою для стягнення суми несплоченого кредиту та нарахованих процентів, але еквівалент заборгованої суми дещо завищений банком, оскільки курс євро на 01.11.2014 року становив 16,31 грн. за 1 євро. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Сума пені, що підлягає до стягнення, визначається в національній валюті, а не доларах США, крім того в судовому засіданні відповідач пояснив, що не здійснював погашення кредиту з об'єктивних причин, оскільки перебував під слідством, а курс валют за цей період значно виріс, крім того наполягає на подвійному нарахуванні неустойки у вигляді пені та штрафу, і як вбачається з умов договору така неустойка дійсно нарахована банком за одні й ті ж самі порушення, тому в частині стягнення штрафу в позові слід відмовити, а в частині стягнення пені, суд вбачає поважні причини для її зменшення за ч.3 ст.551 ЦК України до 20 000 грн.. Статтею 625Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. Як вбачається з матеріалів справи, розмір процентів за договором встановлено і має місце їх подвоєння відповідно до п.4.1.2.2 договору до 25,8%, таким чином нарахування додатково ще й 3% річних є неправомірним. Судові витрати становлять 3654 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial