Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

у травні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися у суд з позовом до ТОВ "Лабр" про захист авторських майнових прав. В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що з 17 січня 2015 року в магазині "[INFO]" за адресою: [ADDRESS], господарську діяльність в якому здійснює ТОВ "Лабр", зафіксовано порушення їх прав шляхом відтворення і публічного показу персонажів "[PERSON]", "[PERSON]" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]" Відповідач відтворив твори позивачів на матеріальному носії без дозволу останніх, а саме виготовив рекламу для дитячого відділу магазину "[INFO]", в структурі яких використав зазначені твори. Публічний показ творів здійснюється шляхом розміщення рекламоносія в залі магазину, в структурі яких і відтворені зазначені твори без дозволу позивачів. Також позивачі зазначають, що 09 січня 2014 року Державна служба інтелектуальної власності зареєструвала за [PERSON] авторське право на графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу "[INFO]...", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] від 09.01.2014 р. 20 квітня 2010 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом перейшли авторські права [PERSON] творів із серії "[INFO]..."- трьох запорізьких козаків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2014 р. встановлено, що позивачі є співавторами твору, а в даному випадку мальованого зображення персонажів "[PERSON]" і "[PERSON]". На думку позивачів, вищевказані дії відповідача по відтворенню і публічному показу у магазині "[INFO]" рекламоносія з об"єктами інтелектуальної власності позивачів є порушенням авторських прав, оскільки позивачі не надавали відповідачу дозволу на використання творів. Персонажі "[PERSON]" і "[PERSON]" є частинами аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]", а тому відповідно до ст. 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права", частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Тому факт розповсюдження (реалізації, продажу) відповідачем контрафактної продукції є порушенням прав позивачів, в рамках п. "б" ч. 1 ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", згідно якого пірацтво у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів. Підтвердженням місця, дат і часу порушення прав позивачів з боку відповідача є фіскальні чеки № 126 від 17 січня 2015 р. та № 238 від 30 березня 2015 року, що видані в магазині "[INFO]", а також компакт диск з відеозаписами вказаних фактів порушення. При розрахунку суми компенсації враховано, що використання творів здійснюється ним тривало, свідомо та умисно. Потерпілими особами від пртиправних дій відповідача є позивачі, виключні права яких порушені багаторазово. Здійснюючи використання творів позивачів, відповідач мав намір отримати прибуток, багаторазово порушуючи авторські права позивачів, користуючись тим, що і мультиплікаційний серіал в цілому і окремо його персонажів - твори є загальновідомими, користуються особливою популярністю у дітей. За таких підстав, суми компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат буде достатньо для поновлення майнових авторських прав позивача [PERSON] на персонаж "[PERSON]", персонаж "[PERSON]" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]". [PERSON] також вважає, що суми компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат буде достатньо для поновлення майнових авторських прав на персонаж "[PERSON]", персонаж "[PERSON]" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "[INFO]" В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на відсутність у позивачів виключного права на використання твору та права забороняти або дозволяти використання спірних зображень. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.435, 437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст.440 ЦК України та ст.15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. За змістом ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється законом. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому, суд виходить з наявності матеріально-правової презумпції авторства (ч.1 ст.435 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права») Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК) За змістом ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків показань свідків, письмових доказів речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт наявності у позивачів авторських прав на опис та зображення головних персонажів з мультиплікаційного серіалу "[INFO]" - трьох запорізьких козаків "[PERSON]", "[PERSON]" та "[PERSON]", підтверджується зокрема: свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] - Графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу "[INFO]", автором яком яких є [PERSON] (а.с. 14); свідоцтвом про реєстрацію авторського права від 2 липня 2002 року на твір № [NUMBER] - Опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії "[INFO]" - трьох запорізьких козаків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], автором яких є [PERSON] (а.с.16); свідоцтвом про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем авторського права на твір за свідоцтвами № [NUMBER] від 02 липня 2002 року та свідоцтва № [NUMBER] від 29 листопада 2007 року належного померлому [PERSON] є його донька [PERSON] (а.с.17); рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, яким [PERSON] визнано співавтором твору - Опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії "[INFO]" - трьох запорізьких козаків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та яким за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках визнано право власності на майнові права на зазначений твір (а.с.18). Факт публічного показу малюнків, розміщених в залі магазину, зокрема в дитячому відділі магазину "[INFO]", де здійснює свою діяльність ТОВ "Лабр", з відтвореними на них зображеннями персонажів аудіовізуального (мультиплікаційного) твору із серії "[INFO]" - [PERSON] та [PERSON] підтверджується відеозаписом придбання товарів (вафлів) в магазині, належному ТОВ "Лабр" ("[INFO]") за адресою: [ADDRESS], із зйомкою 17 січня 2015 року під час такого придбання зазначених малюнків на стіні приміщення магазину, копіями фіскальних чеків та фотокопіями цих малюнків (а.с. 20 - 25). Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення. В ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» надано роз'яснення, що контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - це примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. В абзаці 9 ч. 2 ст. 52 Закону зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. "г" п. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт належності позивачам виключних майнових авторських прав на опис та зображення головних персонажів з мультиплікаційного серіалу "[INFO]", а тому не приймає до уваги заперечення відповідача щодо відсутності у позивачів виключного права на використання твору та права забороняти або дозволяти використання спірних зображень. Як визначено положеннями ст.1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", публічний показ - це, зокрема, будь-яка демонстрація оригіналу або примірника твору, у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї особи, яка здійснює показ, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час. Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують факт публічного показу персонажів «[PERSON]» та «[PERSON]» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «[INFO]», шляхом розміщення у інтер'єрі належного ТОВ «Лабр» магазину за адресою: [ADDRESS], малюнків, у структурі яких відтворені твори, авторські права на які належать позивачам, суд вважає доведеними указані обставини. Посилання відповідача ТОВ «Лабр» на те, що відповідач не здійснює діяльності, пов'язаної із публікацією, відтворенням, випуском будь-яких зображень, не можуть бути прийняті судом у якості підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки розміщення у інтер'єрі належного ТОВ «Лабр» магазину за адресою: [ADDRESS], малюнків, у структурі яких відтворені твори, авторські права на які належать позивачам, в силу положень ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» є публічним показом цих творів. Ураховуючи, що відповідач не зазначив суду джерело придбання указаних творів образотворчого мистецтва, позивачі правомірно прийшли до висновку, що їх відтворення здійснене самим відповідачем. Посилання відповідача ТОВ «Лабр» на те, що надані позивачами суду фіскальні касові чеки не є належними доказами у даній справі, також відхиляються судом, оскільки указані письмові докази підтверджують не факт порушення авторського права, а факт відвідування стороною належного ТОВ «Лабр» магазину за адресою: [ADDRESS], під час якого був виявлений факт порушення авторських прав позивачів. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з п.42 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 4 червня 2010 року "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", Відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII ( 3792-12 ) суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. При цьому, слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК (435-15), зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні. У даному конкретному випадку наявними у матеріалах справи доказами доведений факт тривалого публічного показу малюнку, на якому спільно відтворено зображення запорізьких козаків: [PERSON] та [PERSON], авторські права на які належать позивачам (а.с. 22-23). У розпорядженні суду немає доказів, що публічний показ наведених творів здійснювався відповідачем за плату. Однак розміщені у інтер'єрі належного ТОВ «Лабр» магазину за адресою: [ADDRESS], малюнки, у структурі яких відтворені твори, авторські права на які належать позивачам, є чіткими, мають великий розмір, доступні для огляду і сприйняття. Отже, ураховуючи їх зміст (настрій), ці малюнки сприяють створенню приємної атмосфери у приміщенні магазину, яка, у свою чергу, позитивно впливає на відвідувачів цього закладу, поряд із показниками якості обслуговування, здатна сприяти збільшенню числа відвідувачів. Враховуючи викладені обставини щодо характеру порушення і об'єктивні критерії, які характеризують наміри та поведінку відповідача, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку вимога позивачів про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі 30 мінімальних заробітних плат на користь кожного з позивачів є обґрунтованою та відповідає вимогам розумності і справедливості. Задовольняючи позов суд,

Outcome: approved