Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 квітня 2020 року близько 10 год. 50 хв. на перехресті вулиць Збаразька та Лозовецька у місті Тернополі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mazda 626», ДНЗ [NUMBER] , який належить позивачу на праві приватної власності, за кермом якого перебував син позивача [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ» ДНЗ [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Причиною ДТП стало порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху України. Визнавши свою вину у скоєнні ДТП, учасниками було складено спільне повідомлення про ДТП (Європротокол). На момент ДТП позивач мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 4863230, дійсний з 09.01.2020 року по 08.01.2021 року. Цивільна відповідальність [PERSON] , в свою чергу, була за страхова в ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 20106561, дійсний на період з 03.03.2020 року по 02.03.2021 року. Оскільки ДТП сталося за участю лише забезпечених транспортних засобів, були відсутні травмовані люди, а також між ними була досягнута згода щодо обставин скоєння ДТП, так як [PERSON] визнав, що ДТП сталося з його вини, [PERSON] було викликано на місце ДТП патруль поліції та в їх присутності було складено та підписано обома учасниками ДТП Європротокол, в якому були викладені всі обставини настання ДТП та відображена схема розташування транспортних засобів в момент ДТП. Після цього учасники події звернулися з усіма необхідними документами до страховика [PERSON] - ТзДВ «Страхова компанія «Кредо». Листом ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» від 16 червня 2020 року повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, яка мотивована відсутністю згоди учасників ДТП щодо обставин події та наявністю суперечностей у поясненнях останніх. Зокрема [PERSON] у своїх поясненнях вказав, що [PERSON] виїжджаючи з місця стоянки не увімкнув покажчик повороту у той час як [PERSON] проїжджав повз нього, внаслідок чого і відбулося зіткнення. Проте такі пояснення [PERSON] не є об`єктивними та не можуть братися до уваги, оскільки впродовж всього часу здійснення оцінки страхового випадку, останній на вимогу страхового агента неодноразово змінював свої покази та в кінцевому результаті 25 травня 2020 року надав правдиві письмові пояснення, які узгоджуються з матеріалами справи. Згідно звіту вартості матеріального збитку завданого позивачу, як власнику автомобіля марки «Mazda 626», ДНЗ [NUMBER] розмір збитку становить 20 645,20 грн. Винуватець ДТП, [PERSON] добросовісно сплатив франшизу, яка була передбачена у його договорі страхування, укладеному із відповідачем, у розмірі 2 600 гривень. Відтак, страхове відшкодування, яке мало бути сплачене страховою компанією, становить 18 000 грн. Крім того, як зазначає позивач, крім матеріальних збитків, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у спричиненні негативних наслідків в результаті ДТП для нього та його родини, що виразилось у порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних стражданнях, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 2 000 грн. Станом на день звернення до суду зі сторони відповідача ніякого відшкодування не відбулося. Таким чином, оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, та просить стягнути з відповідача на його користь 18 000 грн. страхового відшкодування та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. 17 вересня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов у якому проти задоволення позовних вимог ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» заперечує, оскільки в ході проведення оцінки обставин, які входять до складу страхового випадку ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» встановлено, що пояснення учасників ДТП суперечать одне одному; учасники ДТП не досягли згоди, щодо обставин події; [PERSON] подав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Зокрема згідно схеми Європротоколу, наданому учасниками події, стрілками позначений напрямок руху транспортних засобів під час пригоди, відповідно до якого на момент зіткнення обидва автомобілі рухались, що суперечить поясненням водія автомобілю MAZDA 626, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та підтверджує первісні пояснення водія автомобіля BA3-21043, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] . В подальшому в письмових поясненнях від 25.05.2020 р. [PERSON] змінює опис обставин події та зазначає, що автомобіль MAZDA 626, реєстраційний номер [NUMBER] під час ДТП був припаркований та не рухався. Таким чином Європротокол був складений учасниками ДТП без достатніх на це підстав, при недоведеності вини водія забезпеченого Полісом № АО № 20106561 автомобіля ВАЗ-21043, реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] тому враховуючи викладене та те, що страхувальником були надані свідомо неправдиві відомості про обставини ДТП ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» вищезазначену подію ДТП страховим випадком не визнано, тому прийнято рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування. Крім того, оскільки відмова у виплаті страхового відшкодування прийнята страховою компанією у зв`язку з наданням саме учасниками ДТП неправдивих відомостей, у такому разі вина страхової компанії у завданні будь-якої моральної шкоди відсутня, а відтак вимоги про стягнення моральної шкоди також до задоволення не підлягають. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як вбачається з матеріалів справи 24 квітня 2020 року о 10 год. 50 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Збаразька та Лозовецька сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mazda 626», номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] , та автомобіля марки «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] , під керування [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), що сталася 24 квітня 2020 року о 10 год. 50 хв. у м. Тернополі на перехресті вулиць Збаразька та Лозовецька за участю автомобілів «Mazda 626», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно пункту 8 Повідомлення цивільна відповідальність позивача [PERSON] застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно полісу серії АО №4863230, строк дії якого з 09.01.2020 року по 08.01.2021 року, а цивільна відповідальність [PERSON] у ТзДВ «Кредо» на підставі полісу серії АО №2106561 дійсного з 03.03.2020 року по 02.03.2021 року. Відповідно до умов полісу серії АО №2106561 страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000 грн., майну - 130 000 грн., франшиза - 2 600 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з електронного рапорту Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області 24 квітня 2020 року о 10 год. 27 хв. надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що по вул. Лозовецька відбулася ДТП за участю автомобіля «Mazda 626», номерний знак [NUMBER] та автомобіля «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] . Прибувши за вказаною адресою патрульними поліції виявлено ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda 626», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За згодою учасників ДТП оформлено Європротоколом, заяв, скарг та зауважень не надходило. Інспектором Управління патрульної поліції у Тернопільській області Лісовою Г.В. 24 квітня 2020 року було віддібрано пояснення у [PERSON] згідно якого ним та водієм іншого транспортного засобу (учасником ДТП) вирішено всі обставини ДТП, встановлено винуватця ДТП, яким являється водій транспортного засобу «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] [PERSON] . Подію оформлено за правилами «Європротоколу» на місці події без допомоги працівників патрульної поліції. Аналогічні за змістом пояснення були отриманні інспектором Управління патрульної поліції у Тернопільській області Ліщинським Ю.І. 24 квітня 2020 року від [PERSON] . 24 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку згідно якого 24 квітня 2020 року о 10 год. 50 хв. він керуючи транспортним засобом «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] по вул. Збаразька в м. Тернополі проїжджав припаркований на узбіччі автомобіль «Mazda 626», який розпочав рух, внаслідок чого відбулося зіткнення. Зазначив, що подія оформлена за правилами «Європротоколу» та відбулася з його вини. [PERSON] звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку 27 квітня 2020 року у якому повідомив, що 24 квітня 2020 року о 10 год. 50 хв. він знаходився за кермом автомобіля «Mazda 626», який був припаркований по вул. Лозовецька в м. Тернополі, в який в`їхав автомобіль «ВАЗ». Винуватцем події є [PERSON] , на місці пригоди складено «Європротокол». Одночасно з повідомленням [PERSON] звернувся до ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування. Розглянувши вказану заяву ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» звернулося до [PERSON] із запитом №116/7 від 21 травня 2020 року у якому просить надати додатково документи та повідомити про обставини ДТП. У відповідь на запит [PERSON] надав письмові пояснення про обставини події, що має ознаки страхового випадку від 21 травня 2020 року згідно яких 24 квітня 2020 року о 10 год. 50 хв. по вул. Лозовецькій в м. Тернополі відбулося ДТП під час якого його транспортний засіб був припаркований на узбіччі та рух не здійснював в той час як інший автомобіль рухався по вул. Лозовецькій, повертав праворуч та здійснив з ним зіткнення. До вказаних пояснень додано схему дорожньо-транспортної пригоди на якій відображено розташування транспортних засобів на дорозі та напрямок руху автомобіля позначеного літерою А (поворот праворуч), яким згідно Європротоколу керував [PERSON] . Також із аналогічним запитом за №116/6 від 21 травня 2020 року ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» звернулося до [PERSON] у відповідь на який останнім надано письмові пояснення від 22 травня 2020 року де останній зазначає, що він керуючи автомобілем «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] здійснював поворот праворуч включивши світловий покажчик повороту в той час [PERSON] виїжджаючи з місця паркування не увімкнув лівий покажчик повороту внаслідок чого його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Mazda 626». Пояснення [PERSON] , датовані 25 травня 2020 року, за своїм змістом відповідають поясненням [PERSON] , та підтверджують факт про те, що автомобіль «Mazda 626» був припаркований на узбіччі та рух не здійснював. Згідно страхового акта ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» №1055 від 16 червня 2020 року подію яка відбулася 24 квітня 2020 року по вул. Збаразька в м. Тернополі за участі забезпечених транспортного засобу «ВАЗ» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] кваліфіковано не як страховий випадок. Листом №1415 від 16 червня 2020 року, ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» відмовило позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з відсутністю законних підстав для цього, оскільки згода водіїв транспортних засобів щодо обставин скоєння ДТП відсутня та страхувальником надано неправдиві відомості щодо обставин ДТП. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 №3045-VI, який вступив в силу 19 вересня 2011 року регулює механізм спрощеного оформлення ДТП запроваджено в Україні, зокрема складання європротоколу учасниками ДТП на місці її вчинення . Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Бланк Європротоколу видається автовласнику безкоштовно під час укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Європротоколом можна скористатися при умові: відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, згоди водіїв транспортних засобів, учасників ДТП, щодо його обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників ДАІ для оформлення ДТП обов`язковий. Якщо водії скористались Європротоколом, то вони: мають право залишити місце ДТП, звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про настання ДТП, звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Учасники ДТП скористались наданим їм правом спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол). У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Статтею 37 Закону визначений вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, до яких зокрема відноситься: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Встановлення страховиком будь-яких додаткових підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, не передбачених зазначеним законом, є протиправним та такі дії слід розцінювати як порушення права страхувальника на виплату йому страхового відшкодування. Слід зазначити, однією із виключних підстав для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її скоєння, то самостійне встановлення страховиком наявності в діях того чи іншого водія порушень Правил дорожнього руху або відповідність дій цим Правилам водіїв учасників пригоди не передбачено вимогами п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, щодо покликання ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» на наявність розбіжностей у наданих учасниками ДТП схемах дорожньо-транспортної пригоди, та схемою наведеноїю у Європротоколі, який складений учасниками ДТП, що мала місце за участю транспортного засобу позивача, слід зазначити наступне. Відповідно до Додатку до інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Типові схеми дорожньо-транснпортних пригод», зокрема п. 3, за наявності значних суперечностей, що не дозволяють однозначно віднести ДТП до одного із зазначених типів, Страховик чи МТСБУ мають зробити висновок про неможливість застосування Типових схем та провести додаткове розслідування. Однак, як встановлено в судовому засіданні, додаткового розслідування відповідачем не було проведено. Так, відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування, сторона відповідача посилалась на те, що між водіями учасниками ДТП не було досягнуто згоди щодо обставин скоєння ДТП, однак наданий Європротокол (повідомлення про настання ДТП), не містить, будь-яких заперечень щодо обставин події. Натомість як вбачається з п.14 Повідомлення, [PERSON] свою вину у вчиненні ДТП визнав, на що також вказав [PERSON] . Як вбачається з наявного європротоколу, він складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному Європротоколі. Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин участі в ній. Таким чином, враховуючи викладене та передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, відмова страховика у здійсненні страхового відшкодування у випадку іншому, поміж передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є безпідставною та такою, що не ґрунтується на Законі, оскільки під час вирішення питання про наявність підстав для здійснення страхового відшкодування страховик повинен віддавати пріоритет положенням вказаного Закону. А тому, суд прийшов до висновку про те, що ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» повинна нести відповідальність, передбачену законом, та пред`явлені позивачем вимоги про стягнення із страхової компанії суми страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно звіту №574 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda 626», реєстраційний номер [NUMBER] складено ФОП [PERSON] в період з 02 по 04 травня 2020 року, вартість матеріального збитку станом на 27 квітня 2020 року становить 20 645,20 грн. Відповідно до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] серії [NUMBER] страховик ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» відповідає за шкоду заподіяну страхувальником майну третіх осіб в межах суми, яка становить 130 000 грн., франшиза - 2 600 грн. Згідно розписки наданої позивачу, [PERSON] 25 квітня 2020 року сплати останьому франшизу в розмірі 2 600 грн. Таким чином сума страхового відшкодування з вирахуванням суми сплаченої франшизи, як і просить позивач, становить 18 000 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно з якою, зокрема, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Однак позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилається як на підставу своїх вимог на ушкодження здоров`я під час ДТП, як і не зазначає про завдання моральної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Позивач зазначав, що моральна шкода спричинена невиплатою страхового відшкодування. Зокрема він був переконаний в тому, що відповідно до закону йому повністю буде відшкодована шкода, завдана внаслідок ДТП, однак протягом тривалого часу страхова компанія уникала можливості виконати свої зобов`язання, що призвело до порушення звичайного устрою життя, прикладення додаткових зусиль для пошуку грошових коштів для відновлення транспортного засобу належного йому на праві власності, оскільки відповідач не сплатив йому страхове відшкодування. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди [PERSON] мотивував наявністю душевних страждань яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна, затягуванням відповідачем виплати страхового відшкодування, порушенням зобов`язань за договором страхування, що, за його твердженнями, призвело до душевних хвилювань та вимагало додаткових зусиль і часу для пошуку грошових коштів для відновлення транспортного засобу. Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. підлягають до задоволення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 18 000 гривень в якості страхового відшкодування та 2 000 грн. моральної шкоди. Вирішуючи питання про понесені позивачем судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц провадження № 61-15441св19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 7 500 грн. представником позивача - адвокатом Вербіцькою М.В. подано: - копію договору про представництво та надання професійно правової допомоги від 09 липня 2020 року; - копію додаткової угоди до договору про представництво та надання професійно правової допомоги від 09 липня 2020 року; - копію акта прийняття-передачі наданих послуг від 09 грудня 2020 року; - квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 02 вересня 2020 року на суму 3 750 грн.; - квитанцію до прибуткового касового ордера №3 від 02 вересня 2020 року на суму 3 750 грн. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 09 липня 2020 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до частково задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 2 000 гривень. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати, що становлять 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved