Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 21.10.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис за № 246. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, на даний час вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, а формальне перебування в шлюбі недоцільне та небажане, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Окрім того, зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, але їй відомо, що на його утриманні нікого нема і він має можливість надавати їй таку допомогу. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким розірвати їх шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задоволити. Відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що позивачка 21.10.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис за № 246. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що [PERSON] народився 11 квітня 2009 року (копія свідоцтва про народження серії І-БВ № 098531, виданого 21.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис за № 83), [PERSON] народився 20 лютого 2012 року (копія свідоцтва про народження серії І-БВ № 172704, виданого 24.02.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис за №518. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх дітей, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобовязаний їй надавати допомогу у запропонованому розмірі. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоровя позивачки і дітей, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам їх дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved