Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась 20.06.2013 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно по ? частки з усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину, котра проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач з ними не проживає та не надає матеріальної допомоги, тому вона просить позовні вимоги задовольнити. Також позивачка повідомила, що дитина являється інвалідом та потребує виготовлення ортопедичного взуття, ортезів на час відпочинку, масажі, курси реабілітації у неврологів у реабілітаційних центрах та санаторно-курортне лікування, басейн, ЛФК та іпотерапія, тому потребує додаткових витрат, які позивачка просила стягувати з відповідача у розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та просила позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, у попередніх судових засіданнях проти позову заперечував, , свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 25.02.2005 року шлюбі, що був розірваний Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 04.02.20011 року. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач являється працездатною особою, працює менеджером з логістики товариства з обмеженою відповідальністю "Євроморозпродукт", що знаходиться за адресою: 02099, м.Київ, вул.Зрошувальна, буд.7, та отримує заробітну плату, яка становить близько 2000 гривень на місяць, однак від добровільного надання матеріальної допомоги з листопада 2011 року ухиляється. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з її хворобою в розмірі по 2 000 гривень щомісячно, суд виходить з наступного. Дитина сторін являється інвалідом та потребує виготовлення ортопедичного взуття, ортезів на час відпочинку, масажі, курси реабілітації у неврологів у реабілітаційних центрах та санаторно-курортне лікування, басейн, ЛФК та іпотерапія, тому потребує додаткових витрат, у зв'язку з лікуванням позивачка несе додаткові витрати. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Разом з тим, позивачкою не надано доказів необхідності постійної щомісячної сплати додаткових витрат та їх розміру, суду були надані докази сплати позивачкою за ортопедичне взуття у загальному розмірі 964,80 гривень та 800 гривень на іпотерапію і басейн, ? частки яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Рекомендація лікаря про необхідність санаторного лікування та довідка про вартість путівки до санаторію Ім.Пирогова "Куяльник" не є належним і допустимим доказом для стягнення додаткових витрат, тому в іншій частині додаткових витрат вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial