Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» суму заборгованості за угодою № 150398 в розмірі 55292,55 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму сплаченого судового збору 552,92 грн. Представник позивача посилається на те, що 22.12.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено угоду № 150298 на придбання автомобіля та підписані Додатки №1 та №2 до неї, які є невід'ємними частини Угоди. 07.05.2007 р. між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати солідарно перед кредитором в повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань № 150298. Позивач зазначає, що з грудня 2011 року [PERSON] в порушення п.4.3. Додатку №2 до Угоди припинила сплачувати щомісячні внески. Позивач вказує, що 05.04.2012 р. він направив вимогу до [PERSON] про одноразову сплату всієї суми заборгованості у розмір 55292,55 грн. не пізніше 15 квітня 2012 року, яку вона отримала 10.04.2012 року, проте на дату підписання позовної заяви вона не виконала цю вимогу. Також позивач направляв вищевказану вимогу і до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], станом на день подачі позовної заяви останні не виконали вимогу позивача щодо повернення грошових коштів. Представник позивача до судового засідання не з'явився, подав до суду заяву у якій зазначив, що він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, неодноразово повідомлялися про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду не повідомили, заперечень до суду не надали. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову повністю виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, між ЗАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] 22.12.2006 року була укладена угодою № 150398 з Додатками №1 та №2, які є невід'ємними частинами Угоди про надання послуг на придбання автомобіля через організовану позивачем систему Автоплан. Відповідно до вищевказаної угоди ЗАТ «АІСЕ Україна» взяло на себе зобов'язання щодо надання [PERSON] послуг спрямованих на придбання автомобіля марки Aveo через систему Автоплан, а [PERSON] взяла на себе зобов'язання оплачувати послуги в формі та обсязі, зазначених в Правилах здійснення діяльності Автоплану, оплачувати витрати позивачу щодо організації забезпечення діяльності Автоплану, страхування життя Учасника системи, страхування автомобіля, сплатити повну вартість автомобіля, зазначену у додатку №1 до Угоди, у розмірах та на умовах, описаних в Правилах здійснення діяльності Автоплану. Відповідно до п.5 розділу ХVІІ "Прикінцевих та перехідних положень" ЗУ "Про акціонерні товариства" Закрите акціонерне товариство "АІСЕ Україна" зареєструвало зміни в назві організаційно-правової форми і починаючи з 24.02.2010 р. нова назва товариства - Приватне акціонерне товариство "АІСЕ Україна". Позивач належним чином виконував умови Угоди і на Асигнаційному актів від 27.04.2007 р. [PERSON] надав право на отримання автомобіля. Відповідно до заяви, відповідач [PERSON] звернулась до позивача про вибір іншої марки автомобіля ніж тої, що вказана в Додатку №1 до Угоди, а саме просила надати автомобіль Ланос /а.с.13/. Відповідно до п.9.2. Додатку №2 до Угоди 16.05.2007 р. позивачем було зараховано різницю поточної вартості між цінами автомобілів Авео(60300) та Ланос (56843) - 3457 грн. для послідовного скасування несплачених повних внесків у зворотному порядку, починаючи з останнього повного внеску/а.с.10-11/. В липні 2007 року відповідач [PERSON] отримала у власність автомобіль марки Ланос TF69Y1-26,2007 року випуску, шасі № [NUMBER] та зареєструвала його на своє ім'я, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER]/а.с.12/. Відповідно до ст.4 Угоди відповідач [PERSON] зобов'язалась оплатити вартість автомобіля та вартість наданих їй позивачем послуг шляхом спалити 84 щомісячних повних внесків. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 07.05.2007 р. між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати солідарно перед кредитором в повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань № 150298 /а.с.14/. Згідно до п.1.1 Договору поруки від 15.05.2007 року, за цим договором кожен із Співпоручителів зобов'язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Боржником в повному обсязі зобов'язань, що виникають з Угоди. В п. 1.2 вказаного Договору поруки зазначено, що в разі невиконання Боржником зобов'язань за Угодою, Боржник і кожен із Співпоручителів відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. [PERSON] з січня 2007 року сплачувала щомісячні внески, а з грудня 2011 року припинила сплачувати щомісячні внески, що підтверджується розрахунком платежів /а.с.7-8/. 08 квітня 2012 року позивач відповідно до 15.3. ст.15 Додатку №2 до Угоди звернувся до відповідачів з письмовою вимогою про одноразову сплату всієї суми заборгованості, яка ними на день подачі позовної заяви до суду не виконана/а.с.15-22/. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В ч. 2 вказаної статті вказано, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за угоду № 150298 в сумі 55292,55 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved