Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У жовтні 2018\~р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" (далі Товариство) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором № 3448009951-004898 від 19.05.2018\~р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у розмірі 3\~206,85\~грн., що складається з заборгованості за кредитом 500,00\~грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1\~191,85\~грн., заборгованості за пенею 1\~515,00 грн., посилаючись на те, що [PERSON] не виконує зобов'язань за зазначеним договором. [PERSON] позов визнав та просить розстрочити виконання рішення шляхом стягнення заборгованості у розмірі 1\~000,00\~грн. на місяць., про що зазначено у його заяві від 19.02.2019\~р. Судом з'ясовано,\~що між Товариством та [PERSON] було укладено договір №\~3448009951-004898 від 19.05.2018\~р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Договір), відповідно до умов якого [PERSON] 19.05.2018\~р. отримав позику у розмірі 500,00\~грн., строк користування позикою 31 день, сума процентів за користування позикою 181,85\~грн. за 31 день, проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою (730% річних), тип процентної ставки фіксована, фіксована процентна ставка становить 2% (10,00\~грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою (а.\~с. 11 18). Пунктом 5.4 Договору передбачено, що дата повернення позики не пізніше 23:00 18.06.2018\~р. включно. Згідно з умовами вказаного Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00\~% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця (вказаний в розділі "терміни" договору). Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України (п.\~7.1). Пунктами 8.1 та 10.1.3 Договору визначено, що повернення позики здійснюється позичальником ([PERSON]) у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів у касу та/або зарахування коштів на поточний рахунок позикодавця. Позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою (а.с. 13, 15). Зобов'язань за Договором з погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 27.09.2018\~р. виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 3\~206,85\~грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 500,00\~грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1\~191,85\~грн. та заборгованості за пенею у розмірі 1\~515,00\~грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.\~с.\~19 23). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подав, а, як вказувалось раніше, визнав позов. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позовна вимога Товариства до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 3 206,85\~грн. ґрунтується на вимогах законодавства України, а тому підлягає задоволенню. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову Товариства про стягнення заборгованості у розмірі 3\~206,85\~грн. не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статі 141 Цивільного процесуального\~кодексу України з [PERSON]\~на користь\~Товариства підлягає\~стягненню судовий збір у розмірі 1\~762,00\~грн., сплаченого при поданні позову. Суд не вирішує питання розподілу витрат Товариства на юридичні послуги, надані фізичною особою-підприємцем [PERSON], оскільки розподілу між сторонами підлягають лише витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката (стаття 137 Цивільного процесуального кодексу України). Між тим, Товариством не подано доказів, які б у відповідності до законодавства України підтверджували, що фізична особа-підприємець [PERSON], яка надавала юридичні послуги, є адвокатом. Щодо клопотання [PERSON] про розстрочення виконання рішення Суд зазначає таке. Частиною першою\~статті 267\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. [PERSON] працює на посаді колія плит та блоків у Приватному акціонерному товаристві "ГРАНІКОМ", за листопад грудень 2018\~р. йому було нараховано заробітну плату у розмірі 5\~994,69\~грн., з якої утримано 1\~079,05\~грн. податку, що підтверджується довідкою від 03.01.2019\~р. №\~ГР000000001 про доходи, тобто у середньому на місяць [PERSON] отримував 2\~997,34\~грн. Розмір прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", на момент ухвалення рішення він становить 1\~921,00\~грн. для працездатної особи. Враховуючи викладене, Суд вважає, що сума, яка підлягає стягненню за цим рішенням, включаючи судовий збір, для [PERSON] є досить значною, її стягнення призведе до суттєвого погіршення майнового стану [PERSON]. Разом з тим, Суд вважає, що ця сума не є значною для Товариства. За таких обставини Суд приходить до висновку про розстрочення виконання, що, на думку Суду, не призведе до виникнення у Товариства негативних наслідків та відповідатиме загальним засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), а тому розстрочує виконання рішення на п'ять місяців.

Outcome: approved