Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У січні 2011 року Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк", Банк), яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства "Універсал Банк", звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом, у якому зазначало, що 17 липня 2007 року між останнім та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 001-2900/756-0002, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 130 000,00 швейцарських франків строком користування до 10 травня 2029 року зі сплатою 8,95 % річних. Кредит надавався на придбання двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. 13 січня 2012 року вказана справа, разом с зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», третя особа [PERSON], про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки за підсудністю надійшла до Оболонського районного суду міста Києва. В судовому засіданні 09.04.2014 р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON], заявив клопотання про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON], про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки на підставі положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Банк зобов'язання за кредитним договором № 001-2900/756-0002 виконав у повному обсязі, у порядку, передбаченому кредитним договором, видавши [PERSON] кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на рахунок відповідача [NUMBER], що підтверджується випискою з рахунку від 17.07.07 року. Згідно із договором, позичальник [PERSON] у свою чергу зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання за кредитним договором. Однак, у порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує. Відповідно до п. 5.2.5 кредитного договору Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі, у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором повідомлення на адресу позичальника з вимогою усунути порушення. 13 вересня 2010 року за №057/487/1 відповідачу [PERSON] направлялася вимога про погашення суми заборгованості. Проте, останній не вчинив жодних дій, які б свідчили про його намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Станом на 08 листопада 2010 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складала 144 302,98 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України на цю дату (1 швейцарський франк = 8,229 грн.) складає 1 187 469 грн. 22 коп., з яких: сума дострокового стягнення кредиту - 125 545,66 швейцарських франків, заборгованість по кредиту - 1 284, 91 швейцарські франки (еквівалент - 10 573 грн. 52 коп.), відсотки - 17 403,94 швейцарських франків (еквівалент - 143 217 грн. 02 коп.), підвищені відсотки - 68,47 швейцарських франків (еквівалент - 563 грн. 44 коп.). Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 001-2900/756-0002 від 17 липня 2007 року в розмірі 144 302,98 швейцарських франків. Представник позивача БІЛИК Л.А. у судовому засіданні, з врахуванням поданих уточнень позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі, стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 001-2900/756-0002 від 17 липня 2007 року на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в розмірі 152 101,60 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.12.2011 р. (1 швейцарський франк = 8,6714 грн.) складає 1 318 933 (один мільйон триста вісімнадцять тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 81 коп. та судові витрати. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, в зв'язку з чим суд вважає, що доступ до правосуддя [PERSON] забезпечений, в зв'язку з чим розгляд справи можливо провести за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, в сумі 217 070, 29 грн. в частині сплати заборгованості по відсоткам за кредитом та на суму 54 010, 51 грн. в частині прострочення оплати заборгованості по тілу кредиту. В іншій частині вимоги Банку не визнав, вважаючи їх безпідставними, мотивуючи також тим, що дія кредитного договору на даний час не зупинена, він є діючим. Крім того зазначив, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували отримання відповідачами листів вимоги Позивача про сплату протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги простроченої заборгованості за Кредитним договором, відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань, а відтак їм про таку вимогу не було відомо. Заслухавши пояснення представника позивача, представника Відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2007 року Відкрите акціонерне товариство "Універсал Банк", правонаступником усіх прав та обов'язків якого є позивач ПАТ "Універсал Банк", та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-2900/756-0002 від 17 липня 2007 року, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 130000,00 швейцарських франків на придбання двокімнатної квартири [ADDRESS], зі сплатою 8,95 % річних за користування кредитними коштами строком до 10 травня 2029 року (а/с 7-13). Банк свої зобов'язання за цим договором виконав, надав [PERSON] кредит у у розмірі 130 000,00 швейцарських франків шляхом переказу коштів на рахунок відповідача [NUMBER], що підтверджується випискою з рахунку Позичальника від 07 липня 2007 року (а/с 42). У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, суму кредиту та нараховані відсотки у встановлений у договорі строк не сплачує (а/с 129). Судом досліджено розрахунок заборгованості за кредитний договір № 001-2900/756-0002 від 17 липня 2007 р., станом на 12.12.2011 р.. у відповідності до якого сплата тіла кредиту, відсотків за кредитом Відповідачем [PERSON] припинена з 09.11.2009 р. (а/с 129). Цієї обставини Представник Відповідача в судовому засіданні не спростував. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним вище кредитним договором 17 липня 2007 року ПАТ "Універсал Банк" і [PERSON] (далі - Поручитель) уклали договір поруки № 001-2900/826-0002-Р/1, відповідно до якого Поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі, на тих же умовах, та в ті ж строки, що і Позичальник, за несвоєчасне та повне виконання зобов'язань Позичальника, які виникають з умов кредитного договору (а/с 35-41). У п. 1.3 договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за зобов'язаннями, у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. П. 2.2 договору визначено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор має право пред'являти свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дата відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення). Про існуючу суму заборгованості за кредитом і про стягнення в судовому порядку всієї суми боргу у разі непогашення заборгованості відповідачі повідомлялися, на їхню адресу направлялися листи-вимоги (а/с 59, 60). Проте останніми вони залишені без задоволення. Аналізуючи дану обставину в сукупності з тим, що справа знаходиться в провадженні судів з 10 січня 2011 р., суд приходить до висновку про те, що твердження Представника Відповідача про неналежне повідомлення Банком відповідачів, станом на час розгляду справи (2014 р.) є таким, що не впливає на прийняття рішення по суті заявленого позову. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно із ч. 2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 001-2900/756-0002 від 17 липня 2007 року, а також те, що Відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку в частині стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 001-2900/756-0002 від 17 липня 2007 року в розмірі 152 101,60 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.12.2011 р. (1 швейцарський франк = 8,6714 грн.) складає 1 318 933 (один мільйон триста вісімнадцять тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 81 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи таке рішення за справою, суд враховує наступні обставини. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 61 цього ж Кодексу визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. При цьому судом досліджено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2013 р., яким у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], про визнання правочинів недійсними - відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2013 р. вказане рішення було залишено без змін. Також бере суд до уваги надані Позивачем роз'яснення до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 001-2900/756-0002 від 17.07.2007 р. (129-136), які перевірені судом та є такими, що відповідають умовам договору, та як наслідок вважає за необхідне стягнення всієї суми заборгованості у відповідності до п. 5.2.5 Кредитного Договору. Представнику Відповідача судом було запропоновано надати власні розрахунки заборгованості, або призначити судово-бухгалтерську експертизу, однак останнім таких розрахунків надано не було, згоди на призначення вказаної експертизи не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved