Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищеозначеним позовом в суд до вищевказаних відповідачів. В судовому засіданні представник позивача адвокат Зайцев М.П. позовні вимоги підтримав і пояснив, що [PERSON] був незаконно притягнений як обвинувачений до кримінальної відповідальності. 01 жовтня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалив вирок, яким виправдав його в інкримінованому кримінальному провопорушенні. За час перебування під слідством і судом поніс витрати на оплату на правову допомогу. 02 лютого 2016 року звертався до Херсонського міського відділу ГУНП в Херсонській області за видачею постанови для відшкодування йому шкоди в добровільному порядку. Але жодної відповіді не отримав. Просив стягнути за рахунок державного бюджету витрати на правовому допомогу. Представник позивача Зайцев М.П. в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Просить провести заочний розгляд справи. Представники відповідачів 1,2 в судове засідання не з'явилися та не повідомили про причини своєї неявки. Суд вважає можливим, відповідно до ст. 169 п. 4 ЦПК України, визнати причину неявки відповідачів, неповажною і ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача. Представник 3-ї особи Чорна А.С. в судовому засіданні висловила думку про вирішення справи на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи і оцінивши усі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст.56 Конституції України особа має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної, моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових та службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з п.7 Перехідних положень КПК України слідчі та процесуальні дії, розпочаті до набрання чинності цим Кодексом завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Як передбачено ст.1 Закону України від 01 грудня 2004 року з наступними змінами у 2005,2009 роках "Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянину незаконними діями органів дізнання,попереднього слідства,прокуратури і суду"/далі Закон/ підлягає відшкодуванню шкода,завдана громадянину внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого,інших процесуальних дій,що обмежують права громадян. За ст.3 означеного Закону-відшкодовуються судові витрати та інші виплати,сплачені громадянином,витрати у зв"язку з поданням йому юридичної допомоги,моральна шкода. Відповідно до ст.1176 ЦК України шкода,завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,незаконного застосування запобіжного заходу, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу досудового слідства та прокуратури. За ст.12 Закону розмір відшкодування шкоди,зазначеної в пунктах 1,3,4 залежно від того, який орган провадив слідчі дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина, визначають відповідні органи дізнання,попереднього слідства, прокуратури і суду, про що виносять постанову/ухвалу/ 01 жовтня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалив вирок, яким виправдав [PERSON] в інкримінованому кримінальному правопорушенні. Як передбачено вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази обґрунтованості вимог чи заперечення проти них. Позивач надав докази понесених витрат на правову допомогу: договір на надання правової допомоги адвокатом по захисту інтересів обвинуваченого (а.с. 3), квитанції (а.с. 4-5), акт приймання-передавання виконаних робіт (а.с.6), які суд визнає допустимими доказами,оскільки вони несуть достовірну інформацію. Вирішуючи питання в якому розмірі слід задовольнити позовні вимоги по відшкодуванню витрат на правову допомогу, слід керуватися принципом розумності та справедливості,опираючись на вимоги ст.22,23 ЦК України п.17 Положення " Про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" затвердженого наказом Міністерства Юстиції,Генеральної прокуратури,Міністерства Фінансів від 04.03.1996 року №6/5/3/41., ,ст.13 Закону, а також враховуючи приклади судової практики. Крім того право на відшкодування шкоди в повному обсязі гарантоване ч.5 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року,норми якої згідно із ст.17 Закону " Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" є джерелом національного права. Так, судовою палатою в цивільних справах Верховного Суду України від 15 липня 2009 року розглянута аналогічна справа,яка проходила розгляд в судах різних інстанцій. В рішенні касаційної інстанції вказано,що при вирішенні спору, суди вірно виходили з того, що наявними є підстави та умови для відшкодування шкоди,завданої особі незаконними діями органів дізнання попереднього слідства та прокуратури, відповідно до закону "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання,попереднього слідства прокуратури і суду і враховуючи,що надано докази/квитанції,чеки,довідки,договори/ з яких вбачається,що в період незаконного притягнення до кримінальної відповідальності позивачу необхідно було нести витрати на оплату юридичної допомоги адвоката, якому він сплатив 10000 гривень, тому слід керуватися принципом, що шкода повинна бути відшкодована повністю, і позовні вимоги повинні бути задовольниті повністю. На підставі вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved