Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

ПАТ "ВіЕйБі Банк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.10.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL_КГ100086022. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачеві кредит на поточні потреби в сумі 13500 грн. зі строком повернення 11.10.2014 року. Відповідно до п.2.4.2 Договору, проценти та комісію за управління Кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 0,01 % річних, комісія за управління кредитом встановлена в розмірі 3% від суми кредиту. Погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення заборгованості. Відповідач отримав від позивача грошові кошти, але свої зобовязання за договором не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 05.08.2015 року становить 103557,53 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані суду докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.10.2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування BL_КГ100086022. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачеві кредит на поточні потреби в сумі 13500 грн. зі строком повернення 11.10.2014 року. Відповідно до п.2.4.2 Договору, проценти та комісію за управління Кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 0,01 % річних. Відповідно до п.10 та п.9 спеціальної частини Договору у разі порушень умов Договору відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,50% та штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Комісія за управління кредитом становить 3% від суми кредиту (п.4 спеціальної частини Договору) /а.с.3-15/. Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній Кредитним договором. В період дії кредитного договору позичальник не дотримувався умов кредитного договору, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредиту та не сплачував відсотки у розмірах та у строки, визначені договором. В результаті не виконання боржником зобовязання утворилась заборгованість на загальну суму 103557,53 грн., з яких: -10855,72 грн. - заборгованість за кредитом; -1,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -11623,00 грн. - заборгованість за комісією; -81077,02 грн. - плата за пропуск платежів. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року за № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно /а.с.21/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачають, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та згідно ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Разом з тим, вирішуючи питання щодо заявлених вимог, суд звертає увагу, що відповідно до постанови Національного банку України від 10.05.2007 року №168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808 банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення договору тощо), тому вимога в частині стягнення заборгованості по оплаті за управління кредитом (комісії) задоволенню не підлягає. Щодо стягнення пені (плата за пропуск платежів як зазначив позивач у позовній заяві), то суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на значне перевищення суми пені, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до розміру збитків, тобто до 10856,98 грн. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобов'язання виконує не належним чином, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 21713,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10855,72 грн., заборгованість за відсотками - 1,26 грн., плата за пропуск платежів ( пеня)-10856,98 грн. На момент розгляду справи, в банку запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, від сплати судового збору звільняються.

Outcome: partial