Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

12.03.2021 року до Трускавецького міського суду звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 11.08.2001 року, який на даний час є розірваним. Під час спільного подружнього життя в них народились сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 20.10.2017 року Трускавецьким міським судом ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] , 1978 року народження в користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з 08.07.2017 року. Син [PERSON] досяг повноліття та є студентом Інституту підприємництва та перспективних технологій Національного університету "Львівська політехніка", проживає разом з позивачкою і фактично обов`язок по її утриманню ліг лише на неї так як батько разом з ними не проживає. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області та довідки, виданої Трускавецьким міським судом № 5/26/2018 від 22.06.2018 року про те, що [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON] , батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №1567 від 24.02.2021 року, виданої Національним університетом "Львівська політехніка", [PERSON] є студентом третього курсу Інституту підприємництва та перспективних технологій Національного університету "Львівська політехніка". Згідно із ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі, що стверджується довідкою Національного університету "Львівська політехніка" №1567 від 24.02.2021 року, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, не подав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, а тому суд вважає, що відмовідач має таку можливість і може сплачувати аліменти на утримання сина у даному розмірі. Згідно ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 12.03.2021 року - дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобов"язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред"явлення позову до суду та до закінчення сином навчання та/або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, у відповідності до того, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved