Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

06 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 17 вересня 2005 року вона і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 818. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, внаслідок чого вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час [PERSON] подав до суду позов про розірвання шлюбу між ними. Їх малолітній син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Для забезпечення нормальних умов життя дитини у неї коштів недостатньо. Крім того, вона має на утриманні ще дитину від першого шлюбу, сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює, отримує заробітну плату, тому повинен надавати допомогу на утримання сина. Однак, будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Працює він у приватному підприємстві та отримує нестабільну заробітну плату, у зв'язку з чим вона просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, позовні вимоги змінила. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов з урахуванням уточнення позовних вимог визнав, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на сина в розмірі ? частки його заробітку (доходу), про що надав суду відповідну заяву. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 17 вересня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 06 грудня 2013 року рішенням суду, яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] як батько матеріальної допомоги синові [PERSON] не надає, участі у його вихованні не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Працює він з 15 липня 2013 року на посаді водія у Товаристві з обмеженою відповідальністю "АБУ Менеджмент", його посадовий оклад становить 850 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Стягнення з [PERSON] аліментів на дитину в розмірі ?? частки його заробітку (доходу) вимогам ч. ч. 3, 4 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" не суперечить. За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору позивачі звільняються. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved