Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] (Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 06.08.2013 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕРШИЙ", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" (Відповідач), був укладений договір №ДФ-052386 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Спекотні відсотки" з виплатою процентів в кінці строку) (далі Договір №1), відповідно до умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад, у національній валюті, у розмірі 35 000,00 грн., на строк 370 днів, з 06.08.2013 року по 11.08.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі 21% річних. Згідно угоди ДФ-052386 від 06.08.2013 року Позивач здійснив поповнення депозиту на суму 98 000,00 грн. 07.04.2014 року між тими самими сторонами був укладений Договір №ДФ-059750 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Весняний комплімент") (Договір №2), згідно умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад, у національній валюті, у розмірі 1 094, 00 грн., на строк 91 днів, з 07.04.2014 року по 07.07.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі 23% річних. Крім того, 10.06.2014 року між тими самими сторонами був укладений Договір №ДФ-062290 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Класичний") (Договір №3), згідно умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад, у національній валюті, у розмірі 32 709,07 грн., на строк 31 день, з 10.06.2014 року по 11.07.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі 21,50% річних. Пунктом 1.4 вищезазначених Договорів передбачений обов'язок Відповідача по закінченню строку повернути Позивачу вклад з нарахованими відсотками у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий у Банку. По закінченню строку дії Договорів Позивач звернувся до Відповідача з письмовою заявою від 11.08.2014 року про отримання належних сум, але листом за №29/02-170 від 10.09.2014 року Відповідач відмовив у повернені грошових коштів, з посиланням на тяжке матеріальне становище Банку, у зв'язку із нестабільної політичною ситуацією в Україні та ажіотажним попитом населення на готівкові кошти. У зв'язку з такими обставинами Позивач посилаючись на норми ст.ст.526, 1060 ЦК України, з урахуванням приписів ст.ст.1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», та ст.625 ЦК України, просить суд стягнути з Відповідача, суму, загальним розміром - 626 866,50 грн., з яких: - загальна сума вкладів за Договорами - 166 803,07 грн. (35 000,00 + 98 000,00 + 1 094,00 + 32 709,07); - сума нарахованих, але не сплачених відсотків за трьома Договорами - 23 712,44 грн.; - пеня (ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів») - 421 887,32 грн.; - інфляційні втрати (ст.625 ЦК України) - 6 317,07 грн.; - 3% річних (ст.625 ЦК України) - 8 146,60 грн. Крім того, Позивачем заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 Цивільного Кодексу України, оскільки дії щодо несвоєчасного повернення вкладів, створені свавіллям Відповідача, здійснили негативний вплив на його психологічний стан, призвели до погіршення матеріального стану, обмеження можливостей на придбання необхідних ліків для лікування, тому просить нанесену йому моральну шкоду, компенсувати шляхом стягнення з Відповідача грошової компенсації, розмір якої - 10 000,00 грн. Позивач та його представник, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 06.08.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕРШИЙ", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "БГ БАНК", був укладений Договір №ДФ-052386 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Спекотні відсотки" з виплатою процентів в кінці строку), відповідно до умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад, у національній валюті, у розмірі 35 000,00 грн., на строк 370 днів, з 06.08.2013 року по 11.08.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі 21% річних, що підтверджується копією укладеного Договору (а.с. 14). Згідно угоди ДФ-052386 від 06.08.2013 року Позивач здійснив поповнення депозиту на суму 98 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №96036 від 08.11.2013 року (а.с.21). 07.04.2014 року між тими самими сторонами був укладений Договір №ДФ-059750 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Весняний комплімент"), згідно умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад, у національній валюті, у розмірі 1 094,00 грн., на строк 91 днів, з 07.04.2014 року по 07.07.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу,у розмірі 23% річних, що підтверджується копією укладеного Договору (а.с. 15-16). Крім того, 10.06.2014 року між тими самими сторонами був укладений Договір №ДФ-062290 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Класичний"), згідно умов якого, Позивач передав Відповідачу вклад, у національній валюті, у розмірі 32 709,07 грн., на строк 31 день, з 10.06.2014 року по 11.07.2014 року, із щоденним нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі - 21,50% річних, що підтверджується копією укладеного Договору (а.с. 17). Пунктом 1.4 укладених Договорів передбачено, що по закінченню строку вкладу Банк повертає вклад вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позивача, відкритий у Банку у відповідності до умов Договору банківського рахунку (пакет Мультивалютний), укладеного 18.01.2012 року, між Банком та [PERSON] (а.с.18). Як встановлено у судовому засіданні, та доведено рухом коштів по рахунку Позивача, у період часу з 01.07.2014 року по 26.09.2014 року, з депозитних рахунків на поточний рахунок [PERSON] перераховано, як суми вкладів, так і нараховані на них відсотки. Однак, отримати їх Позивач не може. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжною банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу є невиконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Отже, станом на 29.10.2014 року, до стягнення підлягає, загальний розмір - 201 816,66 грн., з яких: за Договором №ДФ-052386 від 06.08.2014 року, - 164 947,90 грн.: - вклад - 133 000, 00 грн.; - нараховані, але не сплачені відсотки - 23 056,90 грн.; - інфляційні втрати (з 12.08.2014 по 29.10.2014)- 4 901,00 грн.; - 3 % річних 9з 12.08.2014 по 29.10.2014) - 3 990,00 грн.; за Договором №ДФ-059750 від 07.04.2014 року, - 1 249,53 грн.: - вклад - 1 094,00 грн.; - нараховані, але не сплачені відсотки - 77,53 грн.; - інфляційні втрати (з 08.07.2014 по 29.10.2014) - 45,18 грн.; - 3 % річних (з 08.07.2014 по 29.10.2014) - 32,82 грн.; за Договором №ДФ-062290 10.06.2014 року, - 35 619,23 грн.: - вклад - 32 709,07 грн.; - нараховані, але не сплачені відсотки - 578,01 грн.; - інфляційні втрати (з 12.07.2014 по 29.10.2014) - 1 350,88 грн.; - 3% річних (з 12.07.2014 по 29.10.2014) - 981,27 грн. Разом з тим, у задоволенні решти позовних вимог, Позивачу, - слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. На підставі зазначеної норми Позивач просить суд стягнути матеріальні збитки, які на його думку, він зазнав. Однак суд не погоджується з доводами Позивача в цій частині позову, оскільки відповідно до ст.22 ЦК України збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише ті збитки, які б могли бути реально отриманні при належному виконанні зобов'язання. Сума збитків, яку просить стягнути Позивач, обґрунтовується умовними припущеннями про можливість отримання прибутку у результаті випадкового збігу обставин, тому суд вважає, що ця частина позову, є необґрунтованою, оскільки теоретична можливість одержання прибутку не може бути підставою для стягнення збитків. Не підлягають задоволенню і вимоги Позивача в частині стягнення моральної шкоди, оскільки, по-перше: Позивачем не надано доказів того, що саме діями Відповідача причинено шкоду його здоров'ю; по-друге: умовами договорів банківського вкладу №ДФ-052386 від 06.08.2014 року, №ДФ-059750 від 07.04.2014 року, №ДФ-062290 10.06.2014 року, відшкодування моральної шкоди, - не передбачено. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, згідно зі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору, то такий слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial