Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Представник позивача Бурлай Дмитро Валерійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, Хрещенівського ДНЗ «Сонечко» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з інфляцією, індексацію заробітної плати. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що з 14.04.2014 року розпорядженням Хрещенівського сільського голови №09а-к позивача прийнято на посаду медичної сестри Хрещенівського ДНЗ на 0,25 розміру посадового окладу, а з 02.06.2014 року - на 0,5 ставки. За час трудових відносин позивачу не була нарахована та виплачена надбавка за вислугу років, яка установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я залежно від стажу роботи. Враховуючи, що позивач є медичною сестрою першої кваліфікаційної категорії 8 тарифного розряду, уточнивши позовні вимоги, представник позивача просив: стягнути з відповідача на користь позивача 27264,86 грн., в тому числі 13466,79 грн. заборгованості по заробітній платі без врахування податків, обов'язкових внесків та платежів, що підлягають відрахуванню при виплаті заробітної плати; 6941,87 грн. індексації заробітної плати без врахування податків та зборів; 3876,20 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією; 3000,00 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області надав суду заперечення проти позову, обґрунтовуючи тим, що на позивача не поширюються вимоги Наказу МОЗ №308/519 від 05.10.2005 року, що визначає її тарифний розряд, оскільки остання працює в комунальному дитячому закладі, який підпорядковується Міністерству освіти. Тому, обчислення надбавки за законом не здійснюється. Так як позивачу всі належні виплати здійснювалися вчасно, підстави для стягнення індексації, інфляції та моральної шкоди також відсутні. У судовому засіданні представник відповідача Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області позов визнав частково, не заперечував щодо виплати недорахованої заробітної плати у розмірі 10786,60 грн. Щодо решти позовних вимог заперечив та просив в цій частині позов залишити без задоволення. Представник відповідача Комунального дошкільного навчального закладу ясла-садок «Сонечко» Хрещенівської сільської ради у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо виплати недорахованої заробітної плати у розмірі 10786,60 грн., щодо решти позовних вимог заперечив та просив в цій частині позов залишити без задоволення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14.04.2014 року розпорядженням сільського голови Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №09а-к, [PERSON] прийнято на посаду медичної сестри Хрещенівського ДНЗ з 14.04.2014 року на 0,25 розміру посадового окладу. Згідно розпорядження сільського голови Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №09а-к від 02.06.2014 року, [PERSON] прийнято на посаду медичної сестри Хрещенівського ДНЗ з 02.06.2014 року на 0,5 ставки. Відповідно до витягу з наказу Хрещенівського дошкільного навчального закладу «ясла-садок» №21 від 14.04.2014 року, прийнято на роботу [PERSON] на посаду медичної сестри (за сумісництвом) в ясла садок з навантаженням 0,25 ставки. Відповідно до витягу з наказу Хрещенівського дошкільного навчального закладу «ясла-садок» №24 від 02.06.2014 року, прийнято на роботу [PERSON] на посаду медичної сестри (за сумісництвом)в ясла садок з навантаженням 0,5 ставки. Згідно трудової книжки, [PERSON] 01.08.1983 року прийнята медичною сестрою хірургічного відділення Нововоронцовської районної лікарні, 03.12.1991 року переведена на посаду медсестри анестезії, 02.04.1996 року переведена на посаду патронатної медсестри ФАП с.Хрещенівка, 10.09.1996 року переведена на посаду завідуючої ФАП села Шевченівка. Як вбачається з посвідчення, виданого від 26.03.2009 року №86-к, [PERSON] присвоєно першу кваліфікаційну категорію зі спеціальності сестринська справа, дійсне до 26.03.2014 року та наказом Департаменту охорони здоров'я ХОДА №108-к від 26.03.2014 року продовжено до 26.03.2019 року. Згідно витягу з штатних розписів по Хрещенівському Дитячому навчальному закладі «Сонечко», [PERSON] заробітна плата станом на 25.02.2014, 01.10.2014, 01.01.2015, 01.09.2015, 01.12.2015, 01.01.2016, 01.05.2016, 01.12.2016 років здійснювалася за посадою сестра медична, тарифний розряд 6, кількість штатних одиниць 0,5, посадовий оклад 1235,00 грн., 1263,00 грн., 1263,00 грн., 1467,00 грн., 1614,00 грн., 1614,00 грн., 1718,00 грн., 1936,00 грн. відповідно. За ст. 19 Закону України «Про оплату праці», працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п 2 п.2.2.8 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», [PERSON], як медична сестра першої категорії, має 8 тарифний розряд. Пунктом 2 «Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 р. № 1418 передбачено, що надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я залежно від стажу роботи в такому розмірі - 30 відсотків щомісячної надбавки до посадового окладу за стаж роботи понад 20 років. Відповідно до п. 1 вказаної Постанови, дія цього Порядку поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених у пункті 3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я, крім посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби України. Згідно п. 9. вказаної постанови, встановлення надбавки за вислугу років або зміна її розміру проводиться з початку місяця, що настає за місяцем роботи, в якому виникло таке право. Письмові заперечення представника відповідача Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про те, що надбавка за вислугу років обчислюється виключно у державному або комунальному закладі охорони здоров'я не відповідає чинному законодавству, оскільки оплата роботи медичних працівників в інших у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умови оплати праці здійснюється відповідно до «Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я». Також, щодо посилання на відсутність підстав нарахування відповідної надбавки через відсутність у відповідача відомостей про наявну вищу категорію, суд виходив з того, що відповідно ст.94 КзпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до рішення Конституційного суду України, щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України» № 9-рп/2013 від 15.10.2013 року працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Згідно ст.33 ЗУ "Про оплату праці", в перiод мiж переглядом розмiру мiнiмальної заробiтної плати iндивiдуальна заробiтна плата пiдлягає iндексацiї згiдно з чинним законодавством. Згідно ч.1 ст.24 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом , але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, позовна вимога про стягнення недоплаченої заробітної плати підлягає задоволенню. Представник відповідача Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області частково визнаючи позов в цій частині, а саме стягнення недоплаченої заробітної плати у сумі 10786,60 грн., не звернув увагу, що дана сума міститься в розрахунку, кінцевим місяцем нарахування якого є грудень 2016 року, що не охоплює наступного періоду, протягом якого здійснювався судовий розгляд. Тому, уточнені позовні вимоги представника позивача щодо стягнення недоплаченої заробітної плати у розмірі 13466,79 грн. без врахування податків, обов'язкових внесків та платежів, що підлягають відрахуванню при виплаті заробітної плати є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, підлягають задоволенню вимоги щодо індексації заробітної плати без врахування податків та зборів; компенсації втрати частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією з огляду на наступне. Згідно з положеннями ст.95 ч.6 КЗпП України, ст.ст.33, 34 Закону України «Про оплату праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 34 вказаного Закону передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових коштів» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход до уваги не береться). Представник відповідача Хрещенівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області заперечуючи проти позову в цій частині, на норми закону, які б виключали підстави для здійснення відповідного стягнення не посилався, інших розрахунків нарахування індексації та інфляції не надав, тому, суд вважає дані заперечення не обґрунтованими, натомість обґрунтованими є доводи представника позивача щодо стягнення 6941,87 грн. індексації заробітної плати без врахування податків та зборів; 3876,20 грн. компенсації втрати частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. Однак, частковому задоволенню підлягають вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди. У відповідності із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої: моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року N 4-рп/2012, у трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у статті 2371 Кодексу, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно обґрунтованості позовних вимог щодо заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виразилася у моральних стражданнях, через звернення до суду для захисту своїх порушених прав та втрати нормальних життєвих зв'язків, суд, дійшов висновку щодо часткового задоволення позову в розмірі 500,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial