Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач), з вимогами: - встановити юридичний факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313115 на земельну ділянку площею 2,94 га, яка розташована на території Вахнівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, виданий на [PERSON] , дійсно належить [PERSON] ; - встановити факт спільного та постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] в період з 1992 на час відкриття спадщини і по день його смерті до [INFO] та після смерті за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право по спадщині за законом на земельну ділянку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ВН №0313115, яка належить покійній [PERSON] на підставі рішення Липовецької РДА №165 від 23.06.1997, згідно якого їй була передана земельна ділянка площею 2,94 га, яка розташована на території Вахнівської сільської ради Вінницької області, та яку прийняв у спадок її син [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , яка доводилась матір`ю [PERSON] , який доводився чоловіком позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) за сертифікатом ВН №0313115, яка належала покійній, і яку фактично прийняв, але не встиг оформити на себе [PERSON] , оскільки помер [INFO] . Позивач, після смерті свого чоловіка спадщину прийняла, оскільки проживала з ним однією сім`єю з 1992 року, без реєстрації, що водночас фактично позбавляє її можливості в позасудовому порядку довести відповідний факт прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини чоловіка у вигляді права на земельну частку (пай), яку у свою чергу чоловік успадкував від матері, нотаріусом було відмовлено з підстав втрати оригіналу правовстановлюючого документу. Крім того, в сертифікаті ВН №0313115 по батькові матір чоловіка зазначена як " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", що також потребує встановленню в судовому порядку. Отже, за неможливості довести факт належності матері чоловіка позивача сертифікату, а також довести факт прийняття спадщини останнього шляхом фактичного з ним проживання, позивач не може реалізувати свої спадкові права та визнання за нею права по спадщині за законом. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 29.10.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. також від нотаріальної контори та нотаріального архіву було витребувано матеріали спадкової справи спадкодавців. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй заяві не заперечував проти задоволення позову, а справу просив розглядати без його участі. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. З огляду\~на те,\~що в\~підготовче судове\~засідання сторони\~не з`явились,\~суд вважає,\~що за\~результатами підготовчого\~провадження можливо\~ухвалити рішення,\~тому розгляд\~справи проводить\~у даному\~судовому засіданні,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. [PERSON] була матір`ю [PERSON] , про що свідчить інформаційна довідка, видана сільською радою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) за сертифікатом ВН №0313115, яка належала покійній, і яку фактично прийняв [PERSON] , але не встиг оформити на себе, оскільки помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Варто зауважити, що спадкові справи на [PERSON] та [PERSON] невиявлено. Разом з тим, позивач, будучи жінкою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб, після смерті свого чоловіка спадщину прийняла, оскільки проживала з ним однією сім`єю з 1992 року, без реєстрації. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] її спадщину прийняв син [PERSON] , оскільки вони проживали разом, а після його смерті спадщину прийняла позивач, яка теж з ним проживала без реєстрації місця проживання про що свідчить акт депутатів селищної ради. При зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадщини чоловіка у вигляді права на земельну частку (пай), яку у свою чергу чоловік успадкував від матері, нотаріусом було відмовлено з підстав втрати оригіналу правовстановлюючого документу. Крім того, в сертифікаті ВН №0313115 по батькові матір чоловіка зазначена як " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", що також потребує встановленню в судовому порядку. Разом з тим, представник відповідача у своїй заяві не заперечував проти задоволення позову. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують факт за встановленням якого вона звернулася до суду. Встановлення даного факту необхідно позивачеві для реалізації її спадкових прав, оскільки вона являється спадкоємцем за законом. Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вищевикладені вимоги позивача про встановлення юридичного факту, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0313115 на земельну ділянку площею 2,94 га, яка розташована на території Вахнівської сільської ради, виданий на [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , а також встановлення факт спільного та постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] в період з 1992 на час відкриття спадщини і по день його смерті до [INFO] та після смерті за адресою: [ADDRESS] , є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як було встановлено судом, при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадщини чоловіка у вигляді права на земельну частку (пай), яку у свою чергу чоловік успадкував від матері, нотаріусом було відмовлено з підстав втрати оригіналу правовстановлюючого документу. Разом з тим, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, підтверджені належними та допустимими доказами, а їх взаємний зв`язок є достатнім для констатації факту порушення прав позивача. Разом з тим, представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, а у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved