overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

у червні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо, втратили почуття любові, розуміння та повагу. В шлюбі мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 18). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав (а.с. 17). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 жовтня 2016 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Сімейні відносини сторони припинили, мешкають окремо, примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище " [PERSON] ". Згідно ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про його народження його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON]. В зв'язку з тим, що заявнику не зрозуміло, як мати змінила прізвище він звернувся до суду. Заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO] року є матір*ю [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що відповідно до свідоцтво про народження заявника його матір*ю є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] року померла [PERSON]. Відповідно до актового запису про розірвання шлюбу № 12 від 11.02.1981 року та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 25.02.2014 року розірвання шлюбу поміж [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 11.02.1981 року. У графі "відомості про дружину" зазначено, що прізвище до розірвання шлюбу "[PERSON]" після розірвання шлюбу "[PERSON]". Згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Способами захисту прав та інтересів в окремому провадженні є підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Враховуючи, що є всі данні які підтверджують родинні відносини між заявником та [PERSON], зокрема такі данні наявні та збережені в реєстраційній службі Рокитянського районного управління юстиції Київської області, то суд дійшов до висновку, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підставу зробити висновок, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Позовні вимоги мотивовані тим, що при розрахунку стажу роботи для нарахування пенсійних виплат управління пенсійного фонду у Мар'їнському районі Донецької області не бере до уваги запис у тродовій книжці про навчання позивача на учбово-курсовому комбінаті Красноармійського відділу робочого постачання промислового об'єднання "Красноармійськ-вугілля". В підтвердження навчання просять надати свідоцтво (атестат) про навчання в групі поварів в учбово-курсовому комбінаті Красноармійського відділу робочого постачання промислового об'єднання "Красноармійськвугілля". Однак атестат був втрачений. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду для встановлення факту навчання. У судове засідання заявник не з'явився. У судове засідання зацікавлена особа не з'явилася. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До матеріалів справи заявником подано трудову книжку [PERSON], [INFO], міститься запис "до поступлення в Селидовский ОРС производственного объединения «Красноармейскуголь» учился в учебно-курсовом комбинате Красноармейского ОРСа с 01.09.1976 г. по 24.05.1978 г." Згідно ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного потрібне заявнику для зля зарахування навчання до загальної вислуги років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити те, що трудова книжка серія: [NUMBER] видана [PERSON] із зазначенням дати народження "[INFO]", фактично належить йому - [PERSON], [INFO]. В заяві вказав, що він звернувся до УПФ України для призначення пенсії. Тоді вияснилося, що через розбіжності у його анкетних даних (в даті народження) в трудовій книжці, він не зможе оформити пенсію. Причини виникнення розбіжностей йому невідомі. Тому він ([PERSON]) змушений звернутися до суду, оскільки іншого способу виправити розбіжності не має. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для нього ([PERSON]) юридичне значення. В судове засідання [PERSON] не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має намір оформити пенсію. Проте при вивченні зібраних документів для оформлення пенсії, виявлено розбіжності в зазначенні його анкетних даних, а саме: в трудовій книжці серія: [NUMBER] дата народження [PERSON] замість "[INFO]" значиться як "[INFO]". Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правильність зазначення дати народження заявника саме, як "[INFO]" та належність йому трудової книжки серія: [NUMBER], підтверджується матеріалами справи, зокрема: - копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 12.12.1978 року; - копією паспорта серія: [NUMBER] від 09.08.2004 року; - копією військового квитка серія: [NUMBER] від 19.03.1979 року. Як вбачається, вирішити дане питання іншим способом, заявник не має можливості. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для [PERSON] юридичне значення та допоможе у оформленні пенсії. В зв'язку з цим, суд вважає, що заяву [PERSON], [INFO], слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити те, що трудова книжка серія: [NUMBER] видана 10.09.1996 року їй ([PERSON]) із зазначенням її дати народження, як "[INFO]", фактично належить їй - [PERSON], [INFO], уродженці та жительці с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. В заяві вказала, що вона звернулася до УПФ України для призначення пенсії. Тоді вияснилося, що через розбіжності у її анкетних даних (в даті народження) в трудовій книжці, вона не зможе оформити пенсію. Причини виникнення розбіжностей їй невідомі. Тому вона ([PERSON]) змушена звернутися до суду, оскільки іншого способу виправити розбіжності не має. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для неї ([PERSON]) юридичне значення. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. До суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має намір оформити пенсію. Проте при вивченні зібраних документів для оформлення пенсії, виявлено розбіжності в зазначенні її анкетних даних, а саме: в трудовій книжці серія: :[NUMBER] виданій 10.09.1996 року, дата народження [PERSON] замість "[INFO]" значиться як "[INFO]". Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правильність зазначення дати народження заявниці саме, як "[INFO]" та належність їй трудової книжки серія: [NUMBER] від 10.09.1996 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема: - копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 16.04.1987 року; - копією паспорта серія: [NUMBER] від 02.07.2004 року; - копією атестата [NUMBER] від 13.07.1978 року; - копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серія: [NUMBER] від 06.06.2014 року; - довідкою від 05.08.2014 року № 310. Як вбачається, вирішити дане питання іншим способом, заявник не має можливості. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для [PERSON] юридичне значення та допоможе у оформленні пенсії. В зв'язку з цим, суд вважає, що заяву [PERSON], [INFO], слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Яблуницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом. Просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно, що знаходиться в с. Яблуниця вул. Шевченка,4 Путильського району, Чернівецької області та складається з: квартири № 2 житловою площею 33.70 кв.м., загальною площею 54.20 кв.м. вартістю 37613грн. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON], народилась 01 травня 1947 року, що підтверджується ксерокопією паспорта /а.с.4/. 27 березня 2001 року СОП "Полонина" було виписано позивачу в майновий пай квартиру в житловому будинку, який раніше належав даному підприємству, що підтверджується накладною №40 від 27.03.2001 року /а.с.5/. В 2007 році СОП "Полонина" було ліквідовано, що підтверджується довідкою ЄДР юридичних та фізичних осіб від 24.03.2015 року № 20314848 /а.с.8/. Як видно з матеріалів справи нерухоме майно знаходиться в с. Яблуниця вул. Шевченка,4 Путильського району, Чернівецької області складається з: квартири №2 житловою площею 33.70кв.м., загальною площею 54.20 кв.м. вартістю 37613грн, що підтверджується копією технічного паспорта /а.с.6/. Те, що вказане майно числиться за [PERSON], підтверджується також довідкою Яблуницької сільської ради №807 від 06.10.2014 року /а.с.7/, однак свідоцтво право власності позивачу не видано у звязку з ліквідацією СОП "Полонина". Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що позивач придбав спірну квартиру, при цьому належним чином не зареєстрував та не отримав свідоцтво про право власності, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси позивача, суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення судових витрат. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 13 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, між нею та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис № 146 . Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалось, у зв'язку із різними поглядами на життя, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Подружні відносини припинені з жовтня 2016 року. Усі спроби зберегти сім"ю та знайти спільну мову із відповідачем ні до чого не призвели. Просить розірвати шлюб, не вживаючи заходів до примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним в позові. В чергове судове засідання позивач не прибула, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Просить позов задоволити , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутністі, позовні вимоги ним не заперечуються. Просить позов задоволити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 13 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис №146. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. З часом, відносини в сім"ї погіршились, що призвело до повної втрати любові та поваги один до одного. З жовтня 2016 року сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити "[PERSON]". Згідно ст. 56 ч.3 Сімейного Кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 110 зазначеного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходячи із вимог ст. 141 ЦПК України, вважає, що такі належить стягнути із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 07 серпня 1993 року Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, між нею та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис № 30 . Від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалось, у зв'язку із різними поглядами на життя, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Між ними виникають постійні сваркм, чоловік зловживає алкогольними напоями та піднімає руку на не їта доньку. Усі спроби зберегти сім"ю та знайти спільну мову із відповідачем ні до чого не призвели. Просить розірвати шлюб, не вживаючи заходів до примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним в позові. Просить позов задоволити , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився,заяви про слухання справи у його відсутності не надав хоча завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідно, до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухвалює заочне рішення. Позивач проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 серпня 1993 року Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 30. Від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. З часом, відносини в сім"ї погіршились, що призвело до повної втрати любові та поваги один до одного. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити "[PERSON]". Згідно ст. 56 ч.3 Сімейного Кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 110 зазначеного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог, покликається на те, що 05.03.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області , між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №192. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства . В сім"ї виникали постійні сварки, непорозуміння у відносинах, що негативно відбивалось на житті дітей. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснення дала аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке не суперечить закону й не порушує права ,свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача) ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин. Так, судом встановлено, що 05.03.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції у Львівській області, між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис №10. З часом відносини в сім"ї погіршились, що призвело до втрати любові та поваги один до одного. З липня 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити "[PERSON]". Згідно ст. 56 ч.3 Сімейного Кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 110 згаданого Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved