Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію на опалення та гарячу воду у розмірі 9629,92 гривень. Позовні вимоги мотивуються тим, що відповідно до особового рахунку, за яким обліковуються надані відповідачу послуги теплової енергії, відповідач оплачував послуги частково, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача, як на матеріально-правову підставу свого позову, посилається на ст.ст.525,526 ЦК України, ст.162 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на відсутність договірних відносин між сторонами, не надано доказів на підтвердження законності здійснення нарахувань за умови відсутності обов'язкового договору на надання послуг, не надано доказів підтвердження виконання позивачем зазначених у заяві робіт. Судом встановлено: Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" створено на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 р. за № 101-V, шляхом злиття КП "Одесатеплоенерго" та КП "Одестеплокомуненерго". Згідно п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради №173-V від 05.04.2007 "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса", Комунальне підприємство "Теплопостачання м. Одеси" визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач проживає та зареєстрований: [ADDRESS]. Даний будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади та його теплопостачання забезпечує КП "Теплопостачання міста Одеси". Відповідачу було відкрито особовий рахунок [NUMBER] за яким обліковуються надані у послуги з теплопостачання. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний "сплачувати житлово-комунальні послуги в строки, установлені договором або законом". Частиною 3 ст.20 Закону України Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов'язаний "укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору". Статтею 162 ЖК України визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартину плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до п. 18, 20 "Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення", затверджених Кабінетом міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідач нерегулярно та частково оплачувала послуги з постачання теплової енергії, що видно з розрахунку заборгованості (а.с.4), а саме, за 05.2008 року-1000 гривень, за 10.2008 року-1400 гривень, за 05.2010 року-2000 гривень, 06.2010 року-2000 гривень, 07.2010 року-2000 гривень, 12.2011 року-2000 гривень. Отже, отримуючи послугу з постачання теплової енергії та частково оплачуючи її відповідач не здійснювала оплату за отримані послуги в повному обсязі, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за період з 01.11.2006 року по 01.03.2014 року у розмірі 9629,92 гривень, відповідно до довідки розрахунку від 18.03.2014 року. Заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності відповідач надала, однак, судом встановлено, що в грудні 2011 року відповідач вчинила дії, які свідчать про визнання нею боргу за послугу з постачання теплової енергії, шляхом часткової оплати боргу в сумі 2000 гривень (а.с.4), що є перериванням перебігу позовної давності. Відповідно до ч.1ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов'язання. Позивач свої обов'язки виконує в повному обсязі, а відповідач, в порушення своїх обов'язків, несвоєчасно вносить оплату за надані послуги, що суперечить ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім цього, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від зобов'язань. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Outcome: approved