Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі [PERSON] , яка є її донькою та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у відповідачів не склалося. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає в м. Охтирка Сумської області, де створила нову сім`ю, народила другу дитину, відповідач [PERSON] виїхав у Білоцерківський район Київської області. Малолітній [PERSON] з 2010 року проживає у неї в с. Чернеччина Охтирського району, знаходиться на її утриманні. Відповідачі рідним сином не цікавляться, не утримують, не допомагають, матеріально не підтримують, уникають спілкування з сином. На даний час [PERSON] виявив бажання присвятити своє життя кадетству, обрав Державний ліцей - інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка в м. Суми, куди необхідно надати погодження батьків або документи на підтвердження повноважень стосовно неповнолітньої дитини. Позивачка неодноразово зверталася до служби у справах дітей виконкому Охтирської міської ради, стосовно батьків малолітнього [PERSON] проводилися профілактичні заходи. Батьки малолітнього з 2010 року не проживають разом з дитиною, без поважних причин не беруть участі в його вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи. Посилаючись на викладене, позивачка просить встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі. 23.07.2020 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву [PERSON] про встановлення опіки, призначення опікуна та визначення місця проживання дитини залишено без руху. 06.08.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.09.2020 з викликом сторін. Крім цього, відповідачам встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 17.09. 2020закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до розгляду на 30.09.2020. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, у зв`язку з неврученням документів по справі повторно судом неодноразово направлено за їх зареєстрованим місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 33, 34), копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими матеріалами, а також у зв`язку з цим відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд вказаної справи (а.с. 81). Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідачів про розгляд їх справи. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачі повідомлені в установленому законом порядку у відповідності до положень ст. 128, ст.130 ЦПК України. Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Представники третіх осіб виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області та служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а. с. 92-93). 21.09.2020 представником позивачки подано клопотання про витребування від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області інформацію з відповідними доказами стосовно [PERSON] та [PERSON] щодо неналежного виховання [PERSON] , [INFO] (а. с. 84-85). Щодо вказаного клопотання суд вважає, що воно необґрунтоване та задоволенню не підлягає, представником позивача, в розумінні ст. 84 ЦПК України не надано суду підтвердження того, що він не може самостійно надати вказані докази, крім того зазначена інформація не впливає на вирішення справи по суті. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Як встановлено судом відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с.11). За відомостями Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 24.07.2020 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.33). За відомостями Відділу «Центру надання адміністративних послуг» Узинської міської ради від 31.07.2020 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . (а.с.34). Згідно довідки Чернеччинського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Чайка» Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.07.2020 [PERSON] , [INFO] відвідував Чернеччинський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Чайка» в період з 14.06.2011 по 07.06.2013 року. (а.с.11 зворотна сторона). Згідно довідки Чернеччинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (опорний заклад освіти) імені Героя Радянського Союзу М.В. Пилипенка Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.07.2020 [PERSON] , [INFO] навчався в Чернеччинській ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. М.В. Пилипенка Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області з 02.09.2013 по 29.05.2020. (а.с.12). Згідно довідки, виданої Чернеччинською сільською радою від 06.07.2020 позивачка [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] та має склад сім`ї : чоловік [PERSON] , [INFO] та онук [PERSON] , [INFO] . (а.с.13). З довідки, виданої Чернеччинською сільською радою Охтирського району Сумської області від 06.07.2020 № 452 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , але фактично проживає без реєстрації в домогосподарстві за адресою : [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] , яка здійснює постійний догляд над ним та перебуває на її утриманні. (а.с.14). На підставі договору дарування житлового будинку від 22.03.2018 позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку по [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності. (а.с.15-17). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» КП Охтирської міської ради 04.08.2017, [PERSON] належить будинок по [ADDRESS] . (а.с.18-20). Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.07.2020, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в домогосподарстві за адресою : [ADDRESS] . Працює на підприємстві ПрАТ «Тепличний комбінат», проживає разом з чоловіком [PERSON] та має на утриманні онука - [PERSON] , 2007 року народження. [PERSON] характеризується із позитивної сторони, приймає активну участь у громадському житті села, нарікань, звернень від сім`ї та односельців стосовно її поведінки до сільської ради не надходило. (а.с. 20 зворотна сторона). Згідно довідки ПрАТ «Тепличний комбінат» за підписом директора Зеленського І.Ю. від 03.07.2020 позивачка [PERSON] працює в ПрАТ «Тепличний комбінат» - прибиральник службових приміщень з 18.04.2019 (наказ № 22 від 17.04.2019) по теперішній час. (а.с.21). За час роботи на тепличному комбінаті зарекомендувала себе з позитивної сторони, до завдань відноситься добросовісно, порушень не має, ввічлива, в колективі користується повагою товаришів, що підтверджується характеристикою, виданою ПрАТ «Тепличний комбінат». (а.с.21 зворотна сторона). З довідки ПрАТ «Тепличний комбінат» від 03.07.2020 № 60 вбачається, що дохід позивачки за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 склав 28141,94 грн. (а.с.22). У своїх доводах позивачка посилається на те, що її онук [PERSON] , [INFO] з 2010 року проживає разом з нею в [ADDRESS] , де відвідував садочок, загальноосвітню школу. Онук знаходиться на її утриманні. Батьки малолітнього з 2010 року не проживають разом з дитиною, без поважних причин не беруть участі в його вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи, не цікавляться його життям. До учбового закладу, де вступив малолітній онук необхідно надати погодження батьків або документи на підтвердження повноважень стосовно неповнолітньої дитини. В зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Суд вважає такі доводи позивача обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. За приписами статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За ч.ч. 1-3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" при вирішенні спору між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей (п. 24). Підлягають врахуванню також положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, за ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України» (заява 39948/06). У параграфі 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, головним критерієм при вирішенні таких справ у першу чергу є інтереси дитини, а вже тільки потім право батьків. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем бабусею, відповідачка - мати дитини не виявила бажання, щоб дитина проживала з нею. Батько дитини проживає в іншій місцевості, окремо від дитини та не висловив своєї думки з приводу проживання дитини. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких сторони не дійшли спільного рішення, суд надав значення саме, що у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, враховуючи, що з трьох років малолітній [PERSON] проживає з бабусею, яка піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, найкращими інтересами дитини, суд бере до уваги ставлення відповідачів до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до бабусі, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, а саме вплив позивача на дитину. За таких обставин, суд вважає, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з бабусею [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , не суперечитиме інтересам дитини. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 1,2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. З висновків органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації від 14.09.2020 року №01-20/13/1255 та органу опіки і піклування (виконавчого комітету) Охтирської міської ради Сумської області №01-14/2575 від 16.09.2020 року, вбачається, що орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації та орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом із бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] (а. с. 64-65, 72-73). Враховуючи вік малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також враховуючи особисті якості позивачки, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та призначення [PERSON] його опікуном. Відповідно до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Висновок суду. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та призначення [PERSON] його опікуном, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. З огляду на задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів у дольовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved