Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.12.2012 року по 14.09.2013 року у розмірі 5 990,63 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та допустити негайне виконання рішення суду відповідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 04.07.1988 року по 19.12.2012 року вона працювала у ПАТ "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі", звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату, на день звільнення відповідачем їй нарахована, але не виплачена заробітна плата з лютого 2012 року по грудень 2012 року у загальному розмірі 3 515,15 гривень; відмову у виплаті належних їй коштів на день звільнення відповідач мотивував відсутністю грошових коштів. Також позивач вказує, що такими діями відповідач завдав їй моральної шкоди, поставив її та її сім'ю в скрутне матеріальне становище, що призвело до душевних страждань, необхідності додаткового часу і зусиль для організації свого життя, завдану їй моральну шкоду вона оцінює в розмірі 5000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено, що з 04.07.1988 року по 19.12.2012 року [PERSON] працювала у ПАТ "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі", звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату, на день звільнення відповідачем їй нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 3515,15 гривень. Також встановлено, що спору щодо розміру належних до виплати позивачу грошових коштів заробітної плати між сторонами не має, про що свідчить довідка ПАТ "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі" від 03.09.2014 року № 101, середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці становила в розмірі 22,27 грн., а середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 20.12.2012 року по 14.09.2013 року складає в розмірі 5 990,63 гривень. Крім цього, своїми діями відповідач поставив [PERSON] та її сім'ю в скрутне матеріальне становище, що призвело до душевних страждань позивача, необхідності додаткового часу і зусиль для організації свого життя, чим завдав моральної шкоди, а тому суд, з урахуванням розміру невиплаченого заробітку та тривалості часу його невиплати, вважає заявлену позивачем суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень цілком розумною і обґрунтованою. Наведені обставини підтверджуються копією наказу (розпорядження) № 73-п від 19.12.2012 р.; довідками ПАТ "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі" № 101 від 03.09.2014 року та № 5/102 віл 14.12.2012 року; копією трудової книжки [PERSON]; розрахунком середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати; іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст. 117 КЗпП України, за якою в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору; - ст. 237-1 КЗпП України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач добровільно у встановлені законом строки не виплатив позивачу заробітну плату в розмірі 3515,15 гривень, чим порушив її право на отримання заробітку, поставив позивача в скрутне матеріальне становище, то суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, стягнути із відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.12.2012 року по 14.09.2013 року у розмірі 5 990,63 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243, 60 грн. судового збору. Також суд вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення заробітної плати за один місяць. На підставі ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved