Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

У зв'язку з тим, що енергопостачальною організацією ПрАТ "Рівнеобленерго" постачалася електрична енергія за адресою [ADDRESS], як споживачу електричної енергії [PERSON], особовий рахунок № [NUMBER], позивач відпускав електричну енергію відповідачці та пред'являв відповідні рахунки для оплати спожитої електроенергії, однак відповідачка використану електроенергію не оплатила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, між сторонами було укладено договір про розстрочку виконання зобов'язань № 7000036999, згідно якого відповідачка зобов'язалася до 17.05.2018 року в повному обсязі сплатити заборгованість в сумі 13450,22 грн., згідно графіка погашення заборгованості, взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала та наявну заборгованість не оплатила, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію і судові витрати у справі. Представник позивача Мар'юк О.В., не з'явилася в судове засідання, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомленою своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, в разі неявки відповідачки не заперечує проти розгляду справи по суті і винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялася про дату і час слухання справи. Причини неявки вона суду не повідомила. Суд визнав неповажною неявку відповідачки до суду. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних документів, а у зв'язку з неявкою відповідачки провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що енергопостачальною організацією ПрАТ "Рівнеобленерго" постачалася електрична енергія за адресою [ADDRESS], як споживачу електричної енергії [PERSON] присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. Енергопостачальник відпускав електричну енергію відповідачці та пред'являв відповідні рахунки для оплати спожитої електроенергії. Однак відповідачка використану електроенергію не оплатила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. 14.03.2018 року між сторонами було укладено договір про розстрочку виконання зобов'язань № 7000036999, згідно якого відповідачка зобов'язалася до 17.05.2018 року в повному обсязі сплатити заборгованість в сумі 13450,22 грн., згідно графіка погашення заборгованості. Взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала та наявну заборгованість не оплатила. В добровільному порядку відповідачка заборгованість не погасила, в результаті чого, станом на дату розгляду справи, борг відповідачки перед ПрАТ "Рівнеобленерго" за спожиту електроенергію становить 13351,90 грн., що підтверджується договором про розстрочку виконання зобов'язань, рахунком на оплату електроенергії, особовою карткою споживача та нарядом на відключення. Оплата послуг за спожиту електроенергію передбачена "Правилами користування електричною енергією для населення". Правовідносини у сфері споживання електричної енергії у разі виникнення спору щодо правопорушень регулюються Законом України «Про електроенергетику», відповідно до якого споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, самостійно забезпечувати експлуатацію енергетичних установок та їх належний технічний стан. Згідно п.1 ч.2 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із положеннями ст.638, ч.1, 3 ст.639ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.42 ч.5, п.48 ч.1 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію. На думку суду, фактичне виконання сторонами умов договору свідчить про наявність між ними договірних відносин. Крім того, ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в ухвалі від 02 липня 2014 року /справа№6-13928св14/ зазначив, що підключення електроенергії за заявою наймача /власника/ квартири і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України "Про електроенергетику" та Правилами. Крім того, згідно п.7 Правил новий наймач /власник/ квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Отже, в розумінні Правил відповідачка є споживачем електричної енергії, що постачається до будинку за вищевказаною адресою і повинна користуватися нею виключно з додержанням вимог Правил. Враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON], в добровільному порядку не здійснює оплату за спожиту електроенергію, отже зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. За таких обставин, суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим і доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судові витрати, а саме: судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved