Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить дозволити йому усиновити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Заяву мотивує тим, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Разом з ними проживають малолітні діти дружини від першого шлюбу: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рідний батько цих дітей позбавлений відносно них батьківських прав. Їх рідна мама не заперечує проти їх усиновлення. Він веде здоровий спосіб життя, займається вихованням дітей, працює керівником КП "Болехівський ринок", отримує стабільні та високі доходи. Його стан здоров'я задовільний, протипоказань щодо усиновлення дітей немає, до кримінальної відповідальності він не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Додатково вказав, що його дружина має дітей від першого шлюбу, яких він дуже любить і ставиться як до своїх рідних. Діти кличуть його татом, він відвідує батьківські збори, багато часу проводить з дочками, з якими у нього склалися теплі стосунки. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти усиновлення її дітей, оскільки заявник давно став для них рідним батьком. Представник органу опіки та піклування Долинської РДА Тисяк Л.М. в судовому засіданні не заперечила проти усиновлення заявником [PERSON] неповнолітніх [PERSON], [PERSON], так як воно є доцільним та відповідає інтересам дітей. В ході проведених досліджень вони спілкувалися з дітьми, які виявили бажання, щоб їх батьком був заявник, бажають носити його прізвище. Для дітей створені належні умови для проживання. Підтримала висновок Долинської РДА. Суд, вислухавши доводи заявника та його представника [PERSON], заінтересованої особи, висновки органу опіки та піклування Долинської РДА, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 51 Коституції України дитинство охороняється державою. Обов'язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у п. 3 ст. 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року , ст. 3 Конвенції про права дитини 1989 року. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року). 15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)». Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Частиною 5 статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, у звичній сім'ї. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім'ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (ч. 6 ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (ст. 6 цього Кодексу). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років (ч.ч. 1-2 ст. 211 СК України). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.2015 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 жовтня 2015 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 6). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] від першого шлюбу має неповнолініх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10), яких має намір усиновити її теперішній чоловік - заявник [PERSON] Рішенням Болехівського міського суду від 01 серпня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Світлокопія заяви малолітньої [PERSON], написаної в присутності представників органу опіки та піклування, свідчить про те, що дитина бажає, щоб її бтьком був [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до довідки про стан здоров'я від 29 вересня 2017 року [PERSON], 1950 р.н., здоровий (а.с. 7). Як вбачається з довідки про доходи, копії свідоцтва про право власності, [PERSON] працює та отримує заробітну плату, має у власності житловий будинок (а.с. 16, 17, 18). Згідно довіди серії ІАА № 0154821 [PERSON], [INFO], уродженець с. Гериня Болехівської МР Івано-Франківської області, на території України станом на 13.08.2017 р. до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 8). Як вбачається з копії нотаріально посвідченої заяви від 15.09.2017 р., [PERSON] підтвердила свою згоду на усиновлення [PERSON] її дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також проти зміни їх прізвищ та по батькові (а.с. 11). Акт обстеження матеріально-побутових умов підтверджує, що у будинку [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дітей (а.с. 30). В судовому засіданні встановлено, що заявник ознайомлений зі станом здоров'я дітей, бажає їх усиновити. Відповідно до висновку про доцільність усиновлення малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], громадянином України [PERSON] та відповідність його інтересам дітей, наданим Долинською районною державною адміністрацією № 908/01-09/55 від 12.10.2017 р., усиновлення є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с. 14-15). На підставі зібраних доказів, суд приходить до висновку, що усиновлення заявником по справі малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], буде виключно в інтересах останніх, тому заява підлягає до задоволення. На прохання заявника-усиновлювача суд вважає за необхідне присвоїти усиновлюваним прізвище "[INFO]" та по батькові "[INFO]", записати усиновлювача батьком дітей та внести відповідні зміни в актовий запис про народження усиновлюваних. На підставі викладеного, п. 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, ратифікованого Україною 19 жовтня 1973 року, ст.ст. 3, 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, ст. 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої) від 27 листопада 2008 року, ратифікованої Україною 15 лютого 2011 року, Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 207, 208, 211, 213, 218, 219, 224, 229, 231, 233 Сімейного кодексу України, ст. 24 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved