Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 01.07.2008 № СL02-705/236/2008 у розмірі 3 734 257, 98 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету застави за договором застави від 01.07.2008 № PСL-705/236/2008, а саме: легковий автомобіль Chrysler 300 C, реєстраційний [NUMBER], рік випуску - 2008, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий седан - В, з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на автомобіль, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності, в органах ДАЇ України, нотаріату, тощо. Витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета застави стягнути з Відповідача) за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид рухомого майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час продажу, вилучити у [PERSON] та передати предмет застави: легковий автомобіль легковий автомобіль Chrysler 300 C, реєстраційний [NUMBER], рік випуску - 2008, колір - чорний, кузов [NUMBER], тип - легковий седан - В на зберігання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета застави, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 01.07.2008 № СL02-705/236/2008 у розмірі 3 734 257, 98 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-705/236/2008 (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідач 1 отримав кредит в розмірі 49 368, 43 доларів США строком до 01.07.2015 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором, 01.07.2008 був укладений договір застави № PСL-705/236/2008. Представник позивача [PERSON] який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення, наявне в матеріалах справи,заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення, наявне в матеріалах справи,заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за її відсутності не надавала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повторно надав суду заяву з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з його хворобою. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством « ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір CL-705/236/2008, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 49 368, 43 доларів США строком до 01.07.2015 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі, а позичальник, у свою чергу зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 перед Банком за Кредитним договором 01.07.2008 було укладено договір поруки № SR-705/236/2008 (далі - Договір поруки) між Банком та [PERSON]. Також, 01.07.2008 було укладено договір поруки № SR-705/236/2008 (далі - Договір поруки) між Банком та [PERSON]. Відповідно до умов зазначеного договору поруки для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] зобов'язань перед Банком за Кредитним договором [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його зобов'язань перед Банком за Кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань (п.1.1 Договору поруки). Згідно з п. 1.2 Договору поруки [PERSON] та [PERSON] і позичальник [PERSON] відповідають як солідарні боржники і банк має право звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника [PERSON], так і до поручителя [PERSON] , чи до двох одночасно. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Отже, [PERSON] та [PERSON] відповідають в солідарному порядку перед кредитором поряд з [PERSON] Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У вищезазначених договорах визначені всі суттєві умови щодо виду банківських послуг, строку дії договорів, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші, при цьому відповідачі підтвердили своїми особистими підписами у договорах, що вони з ними ознайомлені та згодні. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідачів підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Згідно ч. 1,2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави, регулюється нормами Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями цього закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону. Отже, Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальним законом з питань правового регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України "Про заставу" застосовуються лише в частині, що не суперечить Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відповідно до ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором 01.07.2008 № СL02-705/236/2008 належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за вказаними договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи положення Постанови КМУ від 07 вересня 1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин,сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави із наданням ТОВ «Вердикт-Фінанс» повноважень щодо зняття заставленого автомобіля з обліку та щодо вчинення усіх необхідних для цього дій, а також інших дій, необхідних для здійснення продажу зазначеного транспортного засобу. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного і

Outcome: approved