Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 5000 грн. 19 коп індексації заробітної плати згідно ст.34 Закону України "Про оплату праці" та відшкодування 1000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони перебували у трудових відносинах з 24 липня 2012 року по 31 березня 2014 року, заборгованість відповідача по заробітній платі позивача за період з серпня місяця 2013 року по березень 2014 року включно складала 20449 грн. 83 коп, в день звільненяння 31 березня 2014 року вищезазначені кошти не виплачені, дана сума заборгованості стягнута на користь позивача судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду від 09 квітня 2014 року, під час здійснення виконавчого провадження згідно платіжного доручення від 04 грудня 2014 року позивачу сплачено 16277 грн. 31 коп, 23 березня 2015 року-4172 грн. 52 коп, несвоєчасна виплата заробітної плати спричинила позивачу моральну шкоду внаслідок перебування останнього та його сім"ї у скрутному матеріальному становищі. Позивач в судовому засіданні підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що індексація його заробітної плати відповідачем не проведена і не виплачена. Представник відповідача в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення від 19 травня 2015 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач в судовому засіданні не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав. Сторони перебували у трудових відносинах з 24 липня 2012 року по 31 березня 2014 року, що підтверджується копіями трудової книжки позивача та наказу відповідача від 31 березня 2014 року №40-К. Згідно копії довідки відповідача від 03 квітня 2014 року заборгованість по заробітній платі позивачу становить 20449 грн. 83 коп: серпень 2013 року-1483 грн. 36 коп, вересень 2013 року-1487 грн. 50 коп, жовтень 2013 року-2499 грн. 99 коп, листопад 2013 року-2649 грн. 91 коп, грудень 2013 року-2428 грн. 92 коп, січень 2014 року-2465 грн. 25 коп, лютий 2014 року-2530 грн. 18 коп, березень 2014 року-4904 грн. 72 коп. Вищезазначена сума заборгованості по заробітній платі стягнута на користь позивача згідно судового наказу Ніжинського міськрайонного суду від 09 квітня 2014 року, який набрав законної сили 29 квітня 2014 року. Під час здійснення виконавчого провадження при примусовому виконанні даного судового наказу згідно платіжних доручень від 04 грудня 2014 року та 12 березня 2015 року позивачу перераховано 16277 грн. 31 коп та 4172 грн. 52 коп відповідно. Згідно з положеннями ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.ст.33, 34 Закону України "Про оплату праці" заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Положенням ст.34 даного Закону передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер, як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 21 травня 2014 року по справі №6-43цс14, яка враховується судом в порядку ст.214 ЦПК України, компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. За наявності зазначених умов у тому самому порядку компенсується присуджена за рішенням суду сума заробітної плати за роботу у вихідні дні, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням судового рішення. Згідно розрахунку позивача, який не спростований відповідачем і не ставиться під сумнів судом, індексація заробітної плати за період строку її сплати та фактичного отримання позивачем становить 5000 грн. 19 коп (із врахуванням індексу споживчих цін станом на час строку виплати заробітної плати та фактичного розрахунку (наростаючим підсумком), коефіцієнту приросту споживчих цін)), умови нарахування даної компенсації настали у зв'язку з несвоєчасною виплатою позивачу належної заробітної плати. Докази нарахування та сплати відповідачем вищезазначеної індексації заробітної плати,-відсутні. За таких обставин встановлені підстави для стягнення даної суми індексації заробітної плати на користь позивача. Вирішуючи вимоги про оплату праці суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України в ідшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом даної статті підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлене порушення прав позивача, як працівника, у сфері трудових відносин внаслідок невиплати належних йому грошових сум у встановлені строки, що є підставою для відшкодування моральної шкоди в порядку ст.237-1 КЗпП України. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує рівень втрати нормальних життєвих зв'язків позивача та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тривалості порушення трудових прав, і приходить до висновку, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, для визначення моральної шкоди у розмірі 800 грн.. Докази на підтвердження визначення розміру моральної шкоди у розмірі 1000 грн. відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 487грн. 20 коп (243 грн. 60 коп за вимогу про стягнення індексації+243 грн. 60 коп за вимогу про стягнення моральної шкоди=487 грн. 20 коп) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial