Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

05.12.2013 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення І типу № 10003/0293 філії - Дніпропетровського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі Банк, позивач) звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа [PERSON], яким з урахуванням уточнень позовних вимог від 07.04.2014 року просив звернути стягнення на його користь на майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором № б/н від 03 листопада 2006 року та, що належить відповідачці, а саме: житловий будинок А-1, саман обкладений цеглою, загальна площа 57,8 кв.м., житлова площа 36,1 кв.м.; 1 - зливна яма, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №92 від 03.11.2006 року, по: - простроченій заборгованості по кредиту - 19 916,18 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 38 705,33 грн.; - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 600,34 грн.; - втратам від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 968,96 грн., а всього на суму 60 190 грн. 81 коп. Реалізацію заставленого нерухомого майна (предмета іпотеки) провести шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є поручителем за кредитним договором від 03.11.2006 року, а також з ним укладено договір іпотеки на спірний будинок. Оскільки боржник за кредитним договором та майновий поручитель (відповідач) заборгованість не погасили, просить задовольнити вказані вимоги. Також позивач просив стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року цивільна справа за даним позовом передана на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області. Представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач не звився, про причини своєї неявки не повідомив. Справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, вислухавши пояснення представника позивача. суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд зауважує, що зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання (ст. 546 ЦК України). Виходячи зі змісту ст. 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Таким чином не дивлячись на припинення поруки у позивача є підстави для звернення до суду з даним позовом саме до [PERSON], яка є майновим поручителем Відповідно до ст. 589 ЦК України та ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки, визначені положеннями ст.ст. 38-39 Закону України "Про іпотеку". Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту статей 610, 629, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 03.11.2006 року між Банком та [PERSON] укладений договір № 92 (далі Кредитний договір), за яким останній отримав кредит на споживчі потреби в сумі 40 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 02.11.2011 року. Зобов'язання за вказаним договором [PERSON] належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.11.2013 року виникла заборгованість в розмірі 60 190,81 грн., яка складається із простроченій заборгованості по кредиту - 19 916,18 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 38 705,33 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 600,34 грн.; втратам від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 968,96 грн. Вказане зокрема підтверджується розрахунком, а також в силу ст. 61 ч.3 ЦПК України рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2010 року у справі №2-870/10 за позовом Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 92 від 03.11.2006 року в розмірі 27 389,44 грн.; та рішенням Петриківського району Дніпропетровської області від 20.08.2013 року у справі №0431/2149/12 за позовом Банку до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 92 від 03.11.2006 року в розмірі 14 839,37 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем укладений договір іпотеки від 03.11.2006 року зареєстрований в реєстрі за №1438 (далі Договір іпотеки), за яким останній передав в іпотеку житловий будинок А-1, саман обкладений цеглою, загальна площа 57,8 кв.м., житлова площа 36,1 кв.м.; 1 - зливна яма, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пунктів 3.1.3 та 4.2Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому іпотечним договором у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором та/або Іпотечним договором, в тому числі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання за кредитним договором в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше двох місяців. У випадку не виконання чи неналежного виконання боржником зобов'язання в цілому чи тієї або іншої частини, а також у інших випадкам передбачених цим Договором, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку , передбаченому чинним законодавством України. Майновим поручителем 03.09.2013 року отримано вимогу про усунення порушень від 27.08.2013 року за вих. №850 (а.с. 29), яка залишена без задоволення. Аналізуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а отже позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved