Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Представник позивача ДП "Ізяславське лісове господарство" звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про\~ відшкодування\~ шкоди в порядку регресу, заподіяної навколишньому природному середовищу. В обґрунтування позову зазначив, що 16.10.2007 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ДП "Ізяславське лісове господарство" лісником обходу № 2 Кунівського лісництва, що підтверджується наказом від 15.10.2007 року № 134-к. \~ Наказом № 9-к від 01 лютого 2010 року [PERSON] переведений з лісника обходу № 5 Кунівського лісництва на посаду майстра лісу 1 ЛВД Кунівського лісництва. Відповідач був ознайомлений з посадовими обовязками належним чином. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. В січні 2010 року була затверджена дислокація утворених виробничих дільниць в складі лісових кварталів, згідно якого квартал № 5 віднесено до виробничої дільниці № 2, що підтверджується наказом № 18 від 28.01.2010 р. При перевірці майстерської дільниці Кунівського лісового господарства ДП «Ізяславський лісгосп», проведеної на підставі наказу від 08.10.2010 року № 155, відповідальним за явку був [PERSON], порушень лісового законодавства виявлено не було. Відповідно до відомостей від 08.11.2010 р. у кварталі № 5 були відібрані дерева для проведення прохідної рубки з метою формування та оздоровлення лісів. Для проведення рубки був виданий лісорубний квиток 02ЛКБ № 242178 від 19.01.2011 р. Проведення планових весняних ревізій призначено наказом ДП «Ізяславський лісгосп» від 11.04.2011 р. № 69. При проведенні контрольної ревізії майстерської дільниці № 2 Кунівського лісництва ДП «Ізяславський лісгосп», відповідальним за яку був [PERSON], виявлено наявність незаконної рубки дерев, що підтверджується актом від 25.05.2011 р. № 250511/07. Сума шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев встановлена з розрахунку, виконаного Головним спеціалістом відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду рослинного та тваринного світу. Відповідач [PERSON] був звільнений з роботи в звязку з втратою довіри, що підтверджується наказом від 27.05.2011 р. № 50-к. Хмельницькою міжрайонною природоохоронною прокуратурою було порушено кримінальну справу стосовно [PERSON], який працюючи на посаді майстра лісу Кунівського лісництва Державного підприємства «Ізяславське лісове господарство», будучи згідно із займаною посадою службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, через службову недбалість не забезпечив охорону ввірених йому лісових насаджень від незаконних порубок і допустив вчинення невідомими особами самовільної порубки дерев, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. Відповідно до проведеного на підставі розрахунку такс обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою КМУ від 23.07.2008 року № 665 у результаті службової недбалості [PERSON], що виразилося у неналежному виконанні своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, загальна сума збитків, нанесених самовільною порубкою становить 148567,55 грн., чим спричинені тяжкі наслідки державним інтересам. Відповідно до вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.04.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину передбаченому ст. 367 ч. 2 КК України, на підставі п. в ст. 1 Закону України від 08 липня 2011 року «Про амністію у 2011 році» звільнено від покарання. Вирок вступив в законну силу 19.04.2012 р. Безпосереднім керівником [PERSON] в період виявлення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, був [PERSON], прийнятий 07.05.2002 року в ДП «Ізяславське лісове господарство» на посаду лісничого Кунівського лісництва, що підтверджується наказом від 07.05.2002 р. № 80-к, та був належним чином ознайомлений з посадовими обовязками. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 р. постановлено стягнути з позивача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області 148567,55 грн. як відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев. На виконання постанови Господарським судом Хмельницької області видано накази про примусове виконання рішення суду. 22.10.2012 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду хмельницької області від 08.10.2012 р. № 13/5025/399/12. 05.11.2012 р. винесено постанову про стягнення з ДП «Ізяславський лісгосп» виконавчого збору в сумі 14856,75 грн. Позивач щомісячно сплачував на користь держави на підставі виконавчих документів суму 6809,35 грн. з них 6190,32 грн. відшкодування шкоди навколишньому природному середовищу, завданої незаконною порубкою дерев та 619,03 грн. виконавчого збору. За період з 29.11.2012 р. по 06.10.2014 р. позивач сплатив кошти в сумі 148567,55 грн відшкодування шкоди та виконавчий збір у сумі 14856,75 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.11.2014 р. Згідно наказів Господарського суду Хмельницької області від 08.10.2012 р. з позивача стягнуто на користь держави 2971,35 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1485,68 грн. за подання апеляційної скарги, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2012 року. Позивач повністю сплатив судовий збір в сумі 4457,03 грн, що підтверджується довідкою ДВС. В звязку з вищевикладеним, позивач ДП «Ізяславське лісове господарство» просить стягнути з відповідачів в порядку регресу шкоду, завдану навколишньому природному середовищу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов до [PERSON] підлягає до задоволення, а в частині позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. У відповідності до ст.3 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно екологічні (водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні), естетичні, виховні та інші функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні. Главою 3 ЛК України визначено, що державне управління в галузі охорони, захисту, використання та відтворення лісів здійснюють Кабінет Міністрів України, Уряд [PERSON] Крим, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, спеціально уповноважені державні органи лісового господарства, місцеві органи державної виконавчої влади та інші органи відповідно до законодавства України. Спеціально уповноваженими державними органами лісового господарства є Міністерство лісового господарства України та його органи на місцях. Згідно ст. 105 ЛК України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників. Ст.107 ЛК України передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу, внаслідок порушення лісового законодавства. Як встановлено вироком Ізяславського районного суду від 04.04.2012 р. [PERSON], працюючи на посаді майстру лісу Кунівського лісництва Державного підприємства «Ізяславське лісове господарство», будучи згідно із займаною посадою службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, через службову недбалість не забезпечив охорону ввірених йому лісових насаджень від незаконних порубок і допустив вчинення невідомими особами самовільної порубки дерев, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. [PERSON] наказом № 9-к від 01 лютого 2010 року переведений з лісника обходу № 5 Кунівського лісництва майстром лісу Кунівського лісництва. Згідно з додатком до Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 року № 976, майстер лісу являється посадовою особою державної лісової охорони. Відповідно до п. 1.1 посадової інструкції майстра лісу Державного підприємства «Ізяславське лісове господарство» він є організатором всіх лісогосподарських робіт та заходів, повязаних з відтворенням лісів, доглядів за ними, охорони і захисту від хвороб, шкідників та лісопорушень. Пунктом 1.2 вказаної інструкції встановлено, що одним з головних завдань майстра лісу є охорона і захист лісу у ввіреному йому обході.\~Сума шкоди, заподіяна незаконною рубкою дерев встановлена з розрахунку, виконаного Головним спеціалістом відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу, і становить 148567,55 грн. Відповідно до зазначеного вироку [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину передбаченому ст. 367 ч. 2 КК України, на підставі п. в ст. 1 Закону України від 08 липня 2011 року «Про амністію у 2011 році» звільнено від покарання. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні , що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові відносини наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність між Державним підприємством «Ізяславське лісове господарство»та [PERSON] 01 лютого 2010 року був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно із ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України). Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. З п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками", за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обовязків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Згідно ст.47 вказаного Закону, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством підлягає стягненню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища (за місцем заподіяння шкоди). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу вимог ч.1 ст.1191 ЦК України Держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд дійшов висновку, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу встановлена, шкода відшкодована державним підприємством «Ізяславське лісове господарство», тому підприємство правомірно звернулося із регресним позовом до [PERSON], при цьому сплачений підприємством судовий збір при розгляді справ у господарських судах є збитками позивача і також підлягає відшкодуванню з винної особи. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 р. постановлено стягнути з позивача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області 148567,55 грн. як відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев. На виконання постанови Господарським судом Хмельницької області видано накази про примусове виконання рішення суду. 22.10.2012 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 08.10.2012 р. № 13/5025/399/12. 05.11.2012 р. винесено постанову про стягнення з ДП «Ізяславський лісгосп» виконавчого збору в сумі 14856,75 грн. Позивач протягом року щомісячно сплачував на користь держави на підставі виконавчих документів суму 6809,35 грн. з них 6190,32 грн. відшкодування шкоди навколишньому природному середовищу, завданої незаконною порубкою дерев та 619,03 грн. виконавчого збору. За період з 29.11.2012 р. по 06.10.2014 р. позивач сплатив кошти в сумі 148567,55 грн. відшкодування шкоди та виконавчий збір у сумі 14856,75 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.11.2014 р. Згідно наказів Господарського суду Хмельницької області від 08.10.2012 р. з позивача стягнуто на користь держави 2971,35 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1485,68 грн. за подання апеляційної скарги, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2012 року. Позивач повністю сплатив судовий збір в сумі 4457,03 грн., що підтверджується довідкою ДВС. В позові до [PERSON] слід відмовити, оскільки не надано належних та допустимих доказів його вини у заподіянні шкоди. Відповідач [PERSON] був звільнений з роботи 27 травня 2011 року, 30 травня 2011 року була проведена інвентаризація ввірених для нього цінностей, претензій для [PERSON] в результаті проведеної інвентаризації не предявлялися. На підставі ст.ст. 105-109 ЛК України, ст. 22, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 130, 134, 135-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 47, 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», та

Outcome: approved