Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої 36240,22 грн. заборгованості по отриманому згідно укладеного сторонами договору № AN7GCC9FTF0054 від 14.04.2011 року кредиту, включаючи нараховані проценти, комісію та штрафні санкції, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачкою належним чином взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню отриманих коштів. У судовому засіданні відповідачка позов не визнала, пояснивши, що вона сплатила згідно вказаного у позовній заяві кредиту більше 34 тис. грн., а банк на даний час вимагає у неї сплату заборгованості вже в розмірі більше 60000 грн., продовжуючи збільшувати вимоги після 13.02.2014 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, що залишилася, є право заявника вимагати розірвання договору та повернення суми кредиту і сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ході судового розгляду справи встановлено, що 14.04.2011 року сторонами укладено кредитний договір № AN7GCC9FTF0054, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 20000 грн. із строком його повернення до 14.04.2014 року зі сплатою 0,12 відсотків річних. При цьому, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка" Стандарт) складає між нею та банком договір. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до заяви та Умов надання споживчого кредиту датою останнього погашення заборгованості встановлено 13.04.2014 року, а при невиконанні позичальником своїх зобов"зань їй нараховується пеня в розмірі 1,25 відсотка від суми простроченого платежу (п. 5.1 правочину). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В порушення взятих на себе зобов"язань позивачка не виконувала їх належним чином по щомісячному погашенню суми кредиту, в зв"язку з чим відповідно до умов надання кредиту позичальниця зобов"язана сплатити 3503,80 грн. непогашеного строкового кредиту, 8,63 грн. прострочених відсотків, 5598,24 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, а також їй нараховано 24927,63 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором та нараховано штраф у сумі 2201,92 грн. ( 500+1701,92) відповідно до п.п. 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком, який узгоджується з умовами укладеного правочину та даними виписки по особовому рахунку позивачки. Водночас, суд, приймаючи обгрунтованість вимоги щодо сплати неустойки як умови забезпечення виконання зобов"язання, вважає за можливе застосувати ст. 551 ч. 3 ЦК України, зменшивши розмір неустойки до 9110,67 грн., що становить суму заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісії, виходячи із вимог розумності та справедливості. При цьому суд враховує той факт, що сума боргу по тілу кредиту явно не співвідноситься із розміром нарахованих штрафних санкцій (при цьому сторонами угоди фактично передбачено три різних види штрафних по своїй суті санкцій до відповідачки), відповідачка намагалася сплачувати кредит і залишок заборгованості по ньому явно не співвідноситься з розміром неустойки. Враховуючи вказані обставини, загальна сума боргу станом на 13.02.2014 року становить 18221,34 грн., яка відповідно до ст.ст. 611,624,1048-1050 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial