Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

28 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04 квітня 2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит в сумі 17000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18 листопада 2014 року у нього виникла заборгованість по кредиту в сумі 24613 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 16648,27 грн. - заборгованість за кредитом; 5667,39 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 650 - заборгованість з комісії за користування кредитом; 1648,28 грн., з яких 500 грн. - фіксована частина, 1148,28 грн. - процентна складова. В добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судовий збір в сумі 246,14 грн., сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Дгебуадзе Р.В. в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, причин неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні за згодою позивача та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8). Вказана анкета-заява є фактично договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердив, що ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Також він погодився з тим, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно вказаного договору банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку Visa зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-10). Згідно п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки та комісію на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від ціни позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Як вбачається з розрахунку позивача, кредитний ліміт по договору збільшувався (а.с.6-7). З наданого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" розрахунку вбачається, що станом на 18 листопада 2014 року у [PERSON] є заборгованість по кредиту в сумі 24613 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 16648,27 грн. - заборгованість за кредитом; 5667,39 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 650 - заборгованість з комісії за користування кредитом; 1648,28 грн., з яких 500 грн. - фіксована частина, 1148,28 грн. - процентна складова. (а. с.6-7). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Факт порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо несвоєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № б/н від 04 квітня 2013 року, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 24613,94 грн. заборгованості по кредитному договору №б/н від 04 квітня 2013 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 246 грн. 14 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved