Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Недригайлівського районного суду Сумської області та просять суд винести рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірмою "Хоружівка" орендну плату за користування земельними ділянками та судові витрати сплачені ними при подачі заяви до суду. Свої вимоги позивачі мотивують наступним: В процесі формування аграрного сектору економіки, [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) у колишнього САПТЗТ «Родина» на території Хоружівської сільської ради, розміром 4,43 га. 14 серпня 2008 року [PERSON] померла і земельну ділянку (пай) успадкували її племінники [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожен, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 травня 2014 року. Земельна ділянка (пай), а саме: 4,0148 га ріллі використовувалося ТОВ «Агрофірма» Хоружівка». Відповідачем не сплачувалися кошти за користування земельною ділянкою (паєм) в 2012, 2013, 2014 роках. В листопаді 2014 року [PERSON]В та [PERSON] через адвоката звернулися до відповідача з вимогою до кінця 2014 року провести розрахунок за користування земельною ділянкою. Відповіді на лист надіслано не було, розрахунок теж не був проведений. Відповідно до довідки Відділу держземагенства у Недригайлівському районі №402 від 17.02.2015 року вартість земельної ділянки (паю) в 2012, 2013, 2014 роках становила 80 815,76 гривень. Указом Президента України від 02 лютого 2002 року №92/2 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) (зі змінами та доповненнями) визначено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (паїв) у розмірі не менше 3 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. В зв'язку з цим, на думку позивачів, ТОВ « Агрофірма «Хоружівка» безпідставно не виплатила плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення в сумі : 2424, 45 грн. - 2012 рік, 2424,45 грн. - 2013 рік, 2424,45 грн. - 2014 рік , а всього : 7273 гривні 35 копійок, зокрема: [PERSON] - 1212,22 грн. - 2012 рік; 1212,22 грн. - 2013 рік, 1212,22 грн. - 2014 рік, всього -3636,66 гривень. [PERSON] - 1212,22 грн. - 2012 рік; 1212,22 грн. - 2013 рік, 1212,22 грн. - 2014 рік, всього - 3636,66 гривень. Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. В процесі формування аграрного сектору економіки, [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) у колишнього САПТЗТ «Родина» на території Хоружівської сільської ради, розміром 4,47 га. 24 квітня 2012 року [PERSON] померла і земельну ділянку ( пай) успадкував її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 січня 2014 року. Земельна ділянка (пай), а саме: 4,00 га ріллі використовувалася ТОВ «Агрофірма» «Хоружівка». Відповідачем не сплачувалися кошти за користування земельною ділянкою (паєм) в 2012, 2013, 2014 роках. В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся через адвоката до відповідача з вимогою до кінця 2014 року провести розрахунок за користування земельною ділянкою. Відповіді на лист надіслано не було, розрахунок теж не був проведений. Відповідно до оцінки вартості земельної ділянки (паю) Управлінням Держземагенства у Недригайлівському районі Сумської області, яка була зафіксована нотаріусом в свідоцтві про право на спадщину за законом - вартість успадкованого майна становить 80 815,76 гривень. Указом Президента України від 02 лютого 2002 року №92/2 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) (зі змінами та доповненнями) визначено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (паїв) у розмірі не менше 3 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. В зв'язку з цим, на думку позивача, ТОВ «Агрофірма «Хоружівка» безпідставно не виплатила йому плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення в сумі: 2424, 45грн. - 2012 рік, 2424,45 грн. - 2013 рік, 2424,45 грн. - 2014 рік , а всього : 7273 гривні 35 копійок. В процесі формування аграрного сектору економіки, [PERSON] набув право власності на земельну частку (пай) у колишнього САПТЗТ « Родина» на території Хоружівської сільської ради, розміром 4,52 га. 01 січня 2007 року [PERSON] помер і земельну ділянку (пай) успадкувала його донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 вересня 2014 року. Земельна ділянка (пай), а саме: 4,0943 га. ріллі використовувалася ТОВ «Агрофірма» «Хоружівка». Відповідачем не сплачувалися кошти за користування земельною ділянкою (паєм) в 2012, 2013, 2014 роках. В листопаді 2014 року [PERSON] через адвоката звернулася до Відповідача з вимогою до кінця 2014 року провести розрахунок за користування земельною ділянкою. Відповіді на лист надіслано не було, розрахунок теж не був проведений. Відповідно до витягу з технічної документації Відділу держземагенства у Недригайлівському районі № 410 від 17.02.2015 року вартість земельної ділянки (паю) в 2012,2013,2014 роках становила 80 815,76 гривень. Указом Президента України від 02 лютого 2002 року №92/2 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) (зі змінами та доповненнями) визначено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення ( паїв) у розмірі не менше 3 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. В зв'язку з цим, на думку позивачки, ТОВ « Агрофірма «Хоружівка» безпідставно не виплатила [PERSON] плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення в сумі: 2424, 45 грн. - 2012 рік, 2424,45 грн. - 2013 рік, 2424,45 грн. - 2014 рік , а всього : 7273 гривень 35 копійок. В процесі формування аграрного сектору економіки [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 4,94 га у колишнього САПТЗТ « Родина» на території Хоружівської сільської ради. 03 грудня 1997 року [PERSON] помер і право на земельну ділянку (пай) успадкувала його донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 вересня 2014 року. 18 грудня 2014 року позивачка отримала свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 4,1671 га ( рілля). Зазначена земельна ділянка (пай) використовувалася ТОВ «Агрофірма» «Хоружівка». Відповідачем не сплачувалися кошти за користування земельною ділянкою (паєм) в 2012,2013,2014 роках. В листопаді 2014 року [PERSON] через адвоката звернулася до Відповідача з вимогою до кінця 2014 року провести розрахунок за користування земельною ділянкою. Відповіді на лист надіслано не було, розрахунок теж не був проведений. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, земельної частки (паю) виданого Відділом держземагенства у Недригайлівському районі Сумської області №411 від 17.02.2015 року - вартість паю по ріллі в 2012,2013,2014 роках становила 80 815,76 гривень. Указом Президента України від 02 лютого 2002 року №92/2 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) (зі змінами та доповненнями) визначено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (паїв) у розмірі не менше 3 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. В зв'язку з цим, на думку позивачки [PERSON], ТОВ «Агрофірма «Хоружівка» безпідставно не виплатила їй плату за користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення в сумі: 2424, 45 грн. - 2012 рік, 2424,45 грн. - 2013 рік, 2424,45 грн. - 2014 рік , а всього: 7273 гривні 35 копійок. В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ АФ "Хоружівка" [PERSON] позов визнала частково, про що надала до суду письмові пояснення та заперечення. В ході розгляду даної справи судом за клопотанням позивачів були залучені в якості співвідповідачів Хоружівська сільська рада Недригайлівського району Сумської області та Недригайлівська районна державна адміністрація, представники яких в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також визнали частково, а щодо вимог [PERSON] заперечили. Представник третьої особи, Відділу Держгеокадастру у Недригайлівському районі Сумської області, в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. 17 лютого 2016 року сторони до суду не зявилися, при цьому надали до суду заяви про розгляд без їх участі, а тому справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови в частині вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Вимоги [PERSON] на думку суду задоволенню не підлягають. Згідно п. 6 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом України "Про оренду землі". Згідно із положеннями Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Передусім статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Дане конституційне право конкретизовано та розширено в положеннях Цивільного та Земельного кодексів України. Так ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначає, що ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності. У відповідності до приписів статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено у ст. 1 Закону України «Про оренду землі», ст. 93 Земельного кодексу України, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. П. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини. Ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Судом встановлено, що в процесі формування аграрного сектору економіки, [PERSON] набула право власності на земельну частку ( пай ) у колишнього САПТЗТ « Родина» на території Хоружівської сільської ради, розміром 4,427 га. 1 квітня 2008 року [PERSON] з ТОВ АФ "Хоружівка" уклала договір оренди землі відповідно до якого орендодавець, тобто [PERSON] надає а орендар, тобто ТОВ АФ "Хоружівка" приймає в строкове користування земельну ділянку площею 4,427 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Хоружівської сільської ради. Строк дії договору 10 років з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2018 року. Відповідно до п. 9 даного договору орендна плата складає 1.5 % вартості землі. Додаткова угода щодо збільшення розміру орендної плати сторонами не укладалася. Даний договір був зареєстрований ДП Центр державного земельного кадастру 27 березня 2009 року. 14 серпня 2008 року [PERSON] померла і земельну ділянку ( пай) успадкували її племінники [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожен, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 травня 2014 року. Земельна ділянка (пай) яка належала [PERSON] використовувалася ТОВ «Агрофірма» «Хоружівка» до 2015 року. Докази про сплату ТОВ АФ "Хоружівка" спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] коштів за користування земельною ділянкою (паєм) в 2012, 2013, 2014 роках відсутні. Відповідно до довідки Відділу держземагенства у Недригайлівському районі №402 від 17.02.2015 року вартість земельної ділянки (паю) в 2012, 2013, 2014 роках становила 80 815,76 гривень. Указом Президента України від 02 лютого 2002 року №92/2 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) (зі змінами та доповненнями) визначено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (паїв) у розмірі не менше 3 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Суд не може погодитися з вимогами позивачів [PERSON] та [PERSON] щодо виплати їм оренди за користування землею з розрахунку 3% від вартості земельної ділянки, згідно з Указом Президента України від 02 лютого 2002 року №92/2, так як додаткової угоди щодо збільшення розміру орендної плати з 1,5 % до 3% сторони не укладали і тому на думку суду підлягає обчисленню розмір сплати коштів за користування землею за 2012, 2013, 2014 р.р. з розрахунку 1,5 % від вартості земельної ділянки (відповідно договору). Розрахунок сплати: 80 815,76 грн.(вартість земельної ділянки) х 1,5 % ( від вартості землі) = 1 212 грн. 24 коп. х 3(роки) = 3636 грн. 72 коп. Виходячи з цього стягненню підлягає, за користування земельним паєм за 2012, 2013, 2014 р.р., всього 3 636 грн. 72 коп. Враховуючи що позивачі [PERSON] та [PERSON] В успадкували по 1/2 частині землі кожен, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 травня 2014 року то і розмір коштів підлягає розподілу по 1/2 частині кожному, що становить - 3636, 72 : 2 = 1 818 грн. 36 коп. на кожного. [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) у колишнього САПТЗТ « Родина» на території Хоружівської сільської ради, розміром 4,47 га. 1 квітня 2008 року [PERSON] з ТОВ АФ "Хоружівка" уклала договір оренди землі відповідно до якого орендодавець, тобто [PERSON] надає а орендар, тобто ТОВ АФ "Хоружівка" приймає в строкове користування земельну ділянку площею 4,47 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Хоружівської сільської ради. Строк дії договору 10 років з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2018 року. Відповідно до п. 9 даного договору орендна плата складала на час підписання договору 1.5 % від вартості землі. У 2010 році сторони підписали додаткову угоду щодо збільшення розміру орендної плати до 3% від вартості землі. Даний договір зі змінами був зареєстрований ДП Центр державного земельного кадастру 25 листопада 2010 року. 24 квітня 2012 року [PERSON] померла і земельну ділянку ( пай) успадкував її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 січня 2014 року. Земельна ділянка (пай), а саме: 4,00 га ріллі використовувалася ТОВ « Агрофірма» «Хоружівка» до 2015 року. Відповідно до довідки наданої ТОВ « Агрофірма» Хоружівка» від 2 липня 2015 року за вихідним номером 42, [PERSON] було нараховано за 2012 рік орендної плати за земельний пай в розмірі 2466 грн. 61 коп. З них вона отримала кукурудзу на суму 1526 грн. 60 коп. та утримано прибутковий податок в сумі 369 грн. 99 коп. Заборгованість по виплаті орендної плати за 2012 рік, складає 570 грн.02 коп. Докази про сплату ТОВ АФ "Хоружівка" спадкоємцю [PERSON] залишку коштів за оренду землі за 2012 рік в сумі 570 грн.02 коп. та за користування земельною ділянкою (паєм) у 2013 та у 2014 роках, відсутні. Відповідно до оцінки вартості земельної ділянки (паю) Управлінням Держземагенства у Недригайлівському районі Сумської області, яка була зафіксована нотаріусом в свідоцтві про право на спадщину за законом - вартість успадкованого майна становить 80 815,76 гривень. Розрахунок сплати: 80 815,76 грн. (вартість земельної ділянки) х 3 % ( від вартості землі) = 2 424 грн.47 коп. Виходячи з цього стягненню підлягає за користування земельним паєм у 2012 році 570 грн. 02 коп.( недоплаченої суми) + за оренду у 2013 році 2 424 грн. 47 коп. + за оренду у 2014 р. 2 424 грн. 47 коп. а всього 5 418 грн. 96 коп. [PERSON] набув право власності на земельну частку ( пай ) у колишнього САПТЗТ «Родина» на території Хоружівської сільської ради, розміром 4,52 га. За час свого життя [PERSON] у березні 2000 року уклав договір на обробіток своєї земельної ділянки з ТОВ АФ "Хоружівка". Договір був укладений на 3 роки лише до 2003 року та зареєстрований у Хоружівській сільській раді 25.04.2000 року і продовжений не був. 01 січня 2007 року [PERSON] помер. Дана земельна ділянка набула статусу непереоформленої і лише 12 вересня 2014 року дану земельну ділянку ( пай) успадкувала його донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Відповідно до списків громадян ( в яких значиться і [PERSON]М) земельні частки яких не переоформлені з різних причин по Хоружівській сільській раді у 2014 році використовувало ТОВ АФ "Хоружівка" яке уклало з Недригайлівської державною адміністрацією договір оренди землі на непереоформлені земельні частки (паї) в кількості 113 шт. Пунктом 9 даного договору було зобов"язано орендаря, тобто ТОВ АФ "Хоружівка" виплачувати власникам земельних ділянок(відповідно до списку) та спадкоємцям за період з моменту укладання договору до моменту його припинення за заявою власників спадкоємців 3% від нормативної грошової оцінки. На думку суду, хоча договір між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка" на оренду земельної ділянки не був укладений, але судом було зясовано, що відповідач використовував дану землю, а тому і повинен сплатити спадкоємцю [PERSON] за користування земельною ділянкою (паєм) за 2014 рік, але лише з 12 вересня 2014 року, тобто з часу отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до витягу з технічної документації Відділу держземагенства у Недригайлівському районі № 410 від 17.02.2015 року вартість земельної ділянки (паю) в 2014 році становила 80 815,76 гривень. Розрахунок сплати: за 19 днів вересня та за жовтень листопад - грудень 2014 року оплата складає : 80 815,76 грн.(вартість земельної ділянки) х 3 % ( від вартості землі) = 2 424 грн.47 коп. за рік. : 12 місяців = 202,04 (за місяць) : 30 днів = 6.73 (за день) х 19 днів вересня = 127,87 за вересень + 606 грн. ( за жовтень листопад - грудень) і всього до сплати підлягає 733 грн. 99 коп. В процесі формування аграрного сектору економіки [PERSON], 3 липня 1996 року, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 4,94 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості). Земля перебувала у колективній власності у колишнього САПТЗТ « Родина» на території Хоружівської сільської ради. 03 грудня 1997 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] не виготовив відповідну технічну документацію, а тому і не отримав державного акта на право власності на землю, тобто не став її власником. 10 вересня 2014 право на земельну ділянку ( пай) успадкувала його донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом 18 грудня 2014 року позивачка отримала свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 4,1671 га ( рілля), що дає її право на розпорядження даною земельною ділянкою на свій розсуд. Будь-які правовідносини між сторонами відсутні, а тому, на думку суду в даному випадку, відсутній і обовязок у відповідачів щодо виплати [PERSON] коштів. Доказів про використання ТОВ АФ "Хоружівка" земельої ділянки (пай) у 2012-2014 роках, що належала [PERSON] чи належить [PERSON] до суду надано не було. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Ч. 2 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Обов'язок доказування, відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Відповідно до ст. 88 ЦПК та Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI, з відповідача на користь позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved