Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування свої вимог зазначив, що у період з 01.06.2011 року по 31.03.2014 року у житлове приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], де мешкають відповідачі, надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на загальну суму 7 646 грн. 10 коп. За вказаний період відповідачі оплату за надані послуги здійснювали частково, тому станом на 01.04.2014 року загальна сума заборгованості становить 7 646 грн. 10 коп., з урахуванням сальдо на 01.06.2011 року у розмірі 980 грн. 31 коп. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на їх користь заборгованість, за період з 01.06.2011 року по 31.03.2014 року у сумі 7 646 грн. 10 коп., а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні представник Концерну „Міські теплові мережі" [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких просив позов залишити без задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим, за згодою сторін по справі суд вважає за можливим розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Так, судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „Міські теплові мережі" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „Міські теплові мережі". Згідно довідки Міського комунального підприємства „Основаніє" від 24.01.2014 року, за адресою [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з щомісячного розрахунку, який міститься в матеріалах цивільної справи, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, загальна сума заборгованості за послуги, що надані позивачем у житлове приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], за період з 01.06.2011 року по 31.03.2014 року становить 7 646 грн. 10 коп., з урахуванням сальдо на 01.06.2011 року у розмірі 980 грн. 31 коп. Крім того, встановлено, що 28.04.2014 року Концерн „Міські теплові мережі" звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу, про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] боргу за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, у зв'язку з чим 26.05.2014 року винесений судовий наказ. Однак, за заявою боржника [PERSON], ухвалою суду від 27.06.2014 року, вищезазначений судовий наказ був скасований. Згідно зі ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов"язаннями. Відповідно до ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Статтею 543 ЦК України зазначено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Що стосується письмових заперечень відповідача [PERSON] на позов, суд виходить з наступного. Так, в письмових запереченнях [PERSON] посилається на відсутність договірних відносин, на невірність обчислення плати, на невідповідність розрахунку, тому в сукупності цих обставин просив позов залишити без задоволення. Оцінюючі вищезазначені заперечення, суд не може взяти їх до уваги, оскільки вони є недоведеними. Суд вважає за необхідним зазначити, наступне. Статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача. Пунктом 1 ч.3 ст. 20 вищезазначеного Закону встановлено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору Таким чином, укладення підготовленого виконавцем на основі типового договору, є саме обов'язком споживача. Доводи відповідача щодо невірного здійснювання позивачем нарахування плати, а також щодо неправильного розрахунку заборгованості також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, крім власних пояснень, [PERSON] не надав суду жодного доказу в їх обґрунтування. Судом встановлено та підтверджено наявними доказами по справі, що всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі в повному обсязі не оплачували надані позивачем послуги, чим порушують інтереси підприємства і держави. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, та необхідності їх задоволення у повному обсязі. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved