Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

25.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення не виданих коштів та незаконно стягнутих комісій з урахуванням компенсації за порушення термінів виконання грошових зобов»язань з ПАТ «Укрсоцбанк» . В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 19.07.2008 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» була укладена угода № 0150/00039171. 02.12.2008 року відкрито депозитний рахунок № [NUMBER]. Після звернення до суду із позовом, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.12.2015 року, позовні вимоги було задоволено та розірвано договір № 0150/00039171, а також стягнено кошти в сумі 138,47 грн. за рахунком Приватний № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Універсальний», 0,02 грн. за рахуноком № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Ощадний+», 3000 грн. за депозитним рахунком «Капіталіст» № [NUMBER], 442,60 грн. процентів за депозитним договором за період з 01.01.2015 року по 25.12.2015 року. Дане рішення набрало законної сили, однак, відповідачем не виконується та в липні 2016 року стягнута комісія за річне обслуговування по серпень 2017 року. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, та просить суд стягнути з відповідача: 291,36 грн. за рахунком Приватний № [NUMBER], а також інших коштів з поточного рахунку № [NUMBER] з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за порушення термінів виконання грошових зобов»язань з 27.01.2014 року; проценти за користування банком коштами на депозитному рахунку «Капіталіст» № [NUMBER] з 12.09.2013 року по 31.12.2014 року та з 26.12.2015 року по дату видачі коштів або дату ухвалення судового рішення; компенсацію за порушення термінів виконання грошових зобов»язань з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у зв»язку з невидачею коштів, відповідно до заяви від 27.01.2014 року з рахунку Приватний № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Універсальний» коштів в сумі 138,47 грн., з рахунку № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Ощадний+» в сумі 0,02 грн., за депозитним рахунком «Капіталіст» № [NUMBER] коштів в сумі 3000 грн. за термін з 27.01.2014 року по дату ухвалення рішення або видачу коштів з рахунку № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Ощадний+» в сумі 7684,55 грн. за термін з 27.01.2014 року по 31.08.2014 рік; кошти, які незаконно стягнені банком як комісія за річне обслуговування в сумі 85 грн. за 2014-2016 р.р. на загальну суму 255 грн., зарахування на рахунок грошового забезпечення в сумі 69,47 грн., отримання готівки в касі банку в сумі 20 грн., запит інформації про залишок коштів на рахунку в сумі 2,5 грн., запит видачі коштів без її видачі в розмірі 2,37 грн. на загальну суму 16,59 грн., РКО карти в сумі 3 грн., а всього на суму 364,06 грн.. Також просив поновити пропущений строк для звернення до суду. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути відповідача: 1. 213,62 грн. за рахунком Приватний на умовах тарифного пакету «Універсальний» № [NUMBER] з урахуванням індексу інфляції в розмірі 198,99 % в сумі 211,46 грн. та 3 % річних в розмірі 8,25 % в сумі 17,62 грн. за порушення строку виконання грошового зобов»язання з 27.01.2014 року по 30.11.2016 року, а разом - 442/70; 2. 0,02 грн. з рахунку № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Ощадний+» з урахуванням індексу інфляції в розмірі 198,99 % в сумі 0,02 грн. за порушення строку виконання грошового зобв»язання з 27.01.2014 р. по 30.11.2016 р., з рахунку № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Ощадний+» в сумі 7684,55 грн. з урахуванням індексу інфляції в розмірі 112,71 % в сумі 976,71 грн. та 3 % річних в розмірі 1,75 % в сумі 134,48 грн. за порушення строку виконання грошового зобов»язання з 27.01.2014 р. по 31.08.2014 р., а разом - 1111,23 грн.; 3. проценти за користування банком коштами на депозитному рахунку «Капіталіст» № [NUMBER] в розмірі 15 % річних з 12.09.2013 р. по 31.12.2014 р. в сумі 528,75 грн., з 01.01.2015 року по 25.12.2015 р. в сумі 295,07 грн. та з 26.12.2015 р. по 30.11.2016 р. в сумі 419,76 грн, а разом - 1243,58 грн.; 4. компенсацію за порушення термінів виконання грошових зобов»язань з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, у зв»язку з невидачею коштів, відповідно до заяви від 27.01.2014 року з рахунку Приватний № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Універсальний» коштів в сумі 138,47 грн. з урахуванням індексу інфляції в розмірі 198,99 % в сумі 137,07 грн. та 3 % річних в розмірі 8,25 % в сумі 11,42 грн., за депозитним рахунком «Капіталіст» № [NUMBER] коштів в сумі 3000 грн. з урахуванням індексу інфляції в розмірі 198,99 % в сумі 2969,70 грн. та 3 % річних в розмірі 8,25 % в сумі 247,50 грн. за порушення строку виконання грошового зобов»язання з 27.01.2014 р. по 30.11.2016 р., разом 3106,77 грн. та 298,92 грн., а всього 3405,69 грн.; 5. кошти, які незаконно стягнені банком як комісія за річне обслуговування в сумі 85 грн. за 2014-2016 р.р. на загальну суму 255 грн., зарахування на рахунок грошового забезпечення в сумі 69,47 грн., отримання готівки в касі банку в сумі 20 грн., запит інформації про залишок коштів на рахунку в сумі 2,5 грн., запит видачі коштів без її видачі в розмірі 2,37 грн. на загальну суму 16,59 грн., РКО карти в сумі 3 грн., грошові кошти в сумі 213,62 грн., 28,77 грн. та 1,92 грн., які незаконно списані з депозитного рахунку «Капіталіст» № [NUMBER] на загальну суму 244,31 грн., а всього 605,37 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за порушення строків виконання грошових зобов»язань у зв»язку з невидачею коштів відповідно до заяви від 27.01.2014 р.. Просив поновити пропущений строк для звернення до суду. Позивач у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судових повісток, які містяться в матеріалах справи Враховуючи викладене, суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За даними матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.12.2015 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2015 року в справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, розірвання договору, стягнення грошей за депозитним договором та відшкодування моральної шкоди, - було скасовано та ухвалено нове. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, розірвано Договір про відкриття банківського (каркового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 0150/00039171 від 19.07.2008 року і стягнено на користь [PERSON] із ПАТ «Укрсоцбанк»: - 138 грн. 47 коп. за рахунком Приватний № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Універсальний»; - 00 грн,02 коп. за рахунком № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Ощадний+»; - 3000 грн. за депозитним рахунком «Капіталіст» № [NUMBER]»; - 442 грн. 60 коп. процентів за депозитним договором за період з 01.012015 р. по 25.12.2015 р. Звертаючись до суду з позовом 25.01.2016 року позивач заявив про стягнення з ПАТ "Укрсоцбанк" не виданих коштів та незаконно стягнутих комісій з урахуванням компенсації за порушення термінів виконання грошових зобов»язань. Як видно зі змісту позовної заяви [PERSON] заявлені вимоги останній заявляє з підстав невиконання відповідачем рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.12.2015 року, яким визнано незаконними дії відповідача ПАТ "Укрсоцбанк", розірвано укладений з ним договір та стягнуто належні йому за цим же договором грошові кошти. За принципом змагальності та обов'язку доказування, передбачених статями 12 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи з боку позивача не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач у період з 26.12.2015 року по день розгляду справи в суді звертався до відповідача або до відповідного відділу державної виконавчої служби з метою належного виконання рішення Апеляційного суду м. Києві від 25.12.2015 року, а відповідач, в свою чергу незаконно ігнорував належне виконання судового рішення, зокрема, в частині виплати грошових коштів. Крім того, відповідно до правил ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З аналізу зазначеної вище норми ЦК України слідує, що грошові зобов'язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК України, передбачають насамперед договірні правовідносини. Статтею 625 ЦК України регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі відсутності між сторонами договірних зобов'язань. Крім того, з рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві за 2016 рік/, а саме: при розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). За таких обставин, суд вважає, що передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами в зв'язку з ухваленням Апеляційним судом м. Києва рішення від 25.12.2015 року. Крім того, позивачем в ході розгляду справи не доведено факт належного звернення до виконання судового рішення, а також отримання відповідачем відповідного звернення, та ухилення від його виконання. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ "Укрсоцбанк" з зазначених у позовній заяві підстав задоволенню не підлягають. На підстави викладеного та

Outcome: dismissed