Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Актив+" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Актив+") звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що за результатами розгляду справи №2/756/78/15 за позовом АТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором апеляційним судом м. Києва 03.06.2015 року ухвалено рішення яким позов задоволено частково та стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» суму заборгованості у розмірі 25 995 доларів США, що в еквіваленті складає 207 778 грн. 04 коп. та по 1038 грн. 89 коп. судового збору з кожного. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2016 року було замінено стягувача АТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". 30.11.2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та ТОВ "Фінансова компанія "Актив+" укладено договір про відступлення права вимоги №279/ФК-16. З цих підстав заявник просив суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" його правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Актив+". Представник заявника в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, подали заяву, в якій просили суд розглядати питання за їх відсутності. Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти поданої заяви та просив відмовити у її задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зважаючи на положення ч.2 ст.378 ЦПК України, суд ухвалив розглянути заяву за відсутності осіб, що не з»явились, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Актив+" про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду м. Києва 03.06.2015 року задоволено частково позов та стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк» суму заборгованості у розмірі 25 995 доларів США, що в еквіваленті складає 207 778 грн. 04 коп. та по 1038 грн. 89 коп. судового збору з кожного (а.с 232-236). Згадане рішення суду набрало законної сили, а тому на його виконання 15.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи про стягнення з боржників на користь стягувача АТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України). 20.04.2015 року між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір факторингу №17, відповідно до умов якого АТ "УкрСиббанк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", зокрема, право вимоги за кредитним договором №11343880000 від 13.05.2008 року укладеним між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2015 року було замінено стягувача АТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у цивільній справі №2-756/78/15. 30.11.2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та ТОВ "Фінансова компанія "Актив+" укладено договір про відступлення права вимоги №279/ФК-16 який і надано заявником в якості основного письмового доказу на підтвердження своїх вимог до суду. За таких обставин, на думку заявника відбулася заміна кредитора у зобов»язанні на ТОВ "Фінансова компанія "Актив+". Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» факторинг належить до фінансових послуг. А відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами. З урахуванням того, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, а в даному випадку Заявник не надав належних доказів на підтвердження того, що є фінансовою установою. Щоб здійснювати факторингові операції, фінансова установа має значитися в Реєстрі фінансових установ, а в додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи у видах фінансових послуг, які фінансова компанія має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, має бути зазначений факторинг. При цьому, заявником не надано ані інформації з Реєстру фінансових установ, ані інформації щодо повноважень на надання такої фінансової послуги як факторинг. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу направлений на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Тобто наявність надання фактором послуги. Така послуга надається за плату, розмір якої визначається договором. При цьому грошова вимога, яка передається клієнтом фактору, не може бути платою за надану останнім фінансову послугу. Тож якщо за договором за певну винагороду передається право вимоги грошового боргу, то такий договір є договором факторингу, за яким фактором може бути лише банк або фінансова установа, а також фізична особа-підприємець, що має право відповідно до закону здійснювати факторингові операції. Відповідно до п. 2.3. договору факторингу № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року платою Клієнта Фактору (Заявнику) за фінансування під відступлення Права вимоги згідно з цим Договором є сума у розмірі 100,00 (сто) гривень буз ПДВ, яку Клієнт сплачує на користь Фактора. Пунктом 3.1. договору факторингу № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року передбачено, що у дату підписання цього договору Фактор зобов'язаний сплатити суму фінансування, що становить 4 850 000 грн. 00 коп. Також у п. 6.2. вищезазначеного договору передача документації здійснюється за Актом приймання-передачі Документації, який підписується Сторонами за формою, що наведена в додатку № 3 до цього Договору. Відповідно до такого Акту прийому-передачі Клієнт відступає права вимоги за кредитами Фактору за переліком, наведеним в Додатку 1 (Реєстр боржників) до Договору), а Фактор цим приймає Права вимоги за кредитами. Отже, за своєю природою договір № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року є договором факторингу, але, натомість, відсутні будь-які докази того, що у визначеному вищезазначеним договором факторингу № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року порядку проведені відповідні розрахунки між Клієнтом та Фактором, що в наявності є зазначений вище Реєстр боржників і в останньому містяться дані щодо [PERSON] та [PERSON] Наданий заявником Витяг з реєстру порук до договору факторингу № 279/ФК-16 від 30 листопада 2016 року складений неналежним чином, зокрема відсутні підписи уповноваженої особи Клієнта та такий Витяг не скріплений печатками, тобто відсутні докази на виконання належним чином істотних умов договору факторингу № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року та, відповідно, спрямування на реальне настання правових наслідків, що обумовлені останнім. Окрім того, з наявної копії договору факторингу № 279/ФК-16 від 30.11.2016 року вбачається, що стороною (Фактором) за договором є Заявник в особі представника [PERSON], який діє на підставі довіреності №822 від 16.11.2016 року, але жодних підтверджуючих документів щодо повноважень такого представника не надано як і документів, підтверджуючих повноваження директора Заявника на уповноваження особи на укладення письмових правочинів. За таких обставин,

Outcome: dismissed