Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, порівно по 1/2 частці кожному. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.09.1999 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що на даний час проживають окремо, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинилися, діти повністю перебувають на утриманні [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи з дитинства. За час перебування у шлюбі придбали автомобіль "ВАЗ 2107", 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON]. Вартість вказаного автомобіля 5000 тисяч доларів США, що еквівалетно сумі 120 000 тисяч гривень. Про порядок поділу майна вони домовитися не змогли. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримала із підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив суду, що не заперечує проти поділу майна, запропонованого позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що за час спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль, який зареєстрований на ім'я [PERSON], "ВАЗ 2107", 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу). За змістом ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні під час перебування в шлюбі сторони набули у спільну власність майно, вказане в позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна норма права закріплена і в ст. 372 Цивільного кодексу України: у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя підлягають до задоволення. Оскільки [PERSON] згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved