Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "КП "Українська житлова компанія" (далі ТОВ "КП "УЖК") заявили позов про стягнення з [PERSON] 10 625,85 грн. на погашення заборгованості за спожиті в період з 01.01.2016 року по 01.01.2018 року житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення положень діючого законодавства та укладеного між сторонами договору не виконує взяті на себе зобов`язання, чим завдає збитків ТОВ «КП «Українська житлова компанія». Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 20.02.2019р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у відзиві на позов вказала, що на час заявлення позову мала лише поточну заборгованість з оплати комунальних послуг, послуги з опалення нею не замовлялись і не надавались. Разом з тим відповідач подала заяву про застосування до спору наслідків спливу строків позовної давності. Судом встановлено таке. ТОВ «КП «Українська житлова компанія» є експлуатуючою організацією житлового будинку [ADDRESS] . Між ТОВ «КП «Українська житлова компанія» та [PERSON] , як власницею квартири [ADDRESS] , 09.11.2015 року укладено договір про надання послуг з утримання та управління будинком, спорудами та прибудинковою територією за № 4/71. Відповідно до п.2.2. Договору №4/71 від 09.11.2015 року, платежі за Договором вносяться власником на поточний рахунок виконавця не пізніше 20 числа наступного місяця що слідує за розрахунковим. Згідно п.3.2. Договору сподивач зобов`язаний оплачувати послуги у строки, визначен Договором. Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Оскільки відповідач використовує квартиру яка їй належать на праві приватної власності, розпоряджається на свій власний розсуд та фактично користується житлово-комунальними послугами, ТОВ «КП «Українська житлова компанія» має право для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Своїми діями відповідач порушує вимоги чинного законодавства, а саме: ст.ст. 68, 156, 162 Житлового кодексу України; п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року «Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду». Так, відповідно до ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу України квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги сплачуються своєчасно. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року «Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порушуючи норми чинного законодавства, Відповідач не виконує грошові зобов`язання перед Позивачем. За споживачем [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості за комунальні послуги за період з 09.11.2015 року по 01.12.2017 року наявна заборгованість на загальну суму 10 626, 85 грн. Доводи відповідача про те, що їй не надавались послуги з опалення не підкріплені доказами. Разом з тим, суд знаходить, що вимоги позову про стягнення заборгованості за послуги надані в листопаді та грудні Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідач у відзиві на позовну заяву просить застосувати наслідки спливу строку позовну давність до вирішення спору та відмовити в задоволенні позовних вимог за вказаний період.. Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у позивача виникла з 09.11.2015 року, з позовом до суду в листопаді 2018 року, тому суд вважає, що до вимог про стягнення заборгованості за період листопад та грудень 2015 року у сумі 2223,42 грн., закінчився строк протягом якого позивач мав право звернутися до суду з позовом. Жодних об`єктивних підстав, що перешкоджали би позивачу, для звернення до суду в межах строку позовної давності суду не надано. Враховуючи наявність клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд прийшов до висновку про застосування в даному випадку строку позовної давності, оскільки позивач не просив суд поновити строк позовної давності, та не навів поважних причин пропуску строку позовної давності, а отже з урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період листопад та грудень 2015 року. Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 8 402,43 грн. (10 626, 85 грн. - 2223,42 грн.). Судові витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial