Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Ухвалою Жовтневого районного суду від 23 грудня 2013 року КП "Харківводоканал" було скасовано судовий наказ, при чому стягувачу було роз'яснено, що ці вимоги можуть бути розглянуті у позовному проваджені. У травні 2014 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, інфляційні витрати, три відсотки річних від простроченої суми та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, згідно ЗУ "Про житлово-комунальні послуги " № 1875-ІV від 24.06.2004 р. та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води ", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між суб'єктом господарювання предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати такі послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. У підсумку за боржниками утворилась заборгованість в сумі 4655 грн. 34 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2006 р. по 30 квітня 2014 р. у розмірі 3358 грн. 83 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2010 р. по 30 квітня 2014 р. у розмірі 1006 грн. 98 коп., індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 181,01 грн., та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 108, 52 грн. Згідно зі ст.. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства (договорів), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Заочним рішенням по справі №639/4614/14-ц від 10 липня 2014 року позовні вимоги позивач судом були задоволені у повному обсязі. За заявою відповідачів вказане заочне рішення ухвалою суду від 25 вересня 2014 року за №639/8672/14-ц скасовано на призначено до розгляду у загальному порядку. У судове засідання з'явився представник позивача [PERSON], якій діє на підставі довіреності №1811 від 15.08.2014 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши вищевказані пояснення . Відповідачі у судове засідання з'явилися, проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що вони не використовують кількість води, яку вказую позивач, їх нормі та тарифі завищені, звернулися до суду з заявою про застосування строків позовної давності, також вважали, що індекс інфляції та 3% річних позивачем нараховані безпідставно. При цьому відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення в яких вказав, що він є інвалідом першої групи по зору ( копія довідка надана), тому він звільнений від сплати судового збору ( а. с.84, 91-92) ; відповідач [PERSON] вважає, що він є неналежним відповідачем і не повинен сплачувати комунальні послуги, оскільки за вказано адресою тільки зареєстрований, але фактично не проживає та не є членом сім'ї [PERSON], у підтвердження чого надав акт від 01 грудня 2014 року, складений та підписаний сусідами ( а. с. 93-94) . Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи i підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, судовим розглядом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: 61064, [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП "Жилкомсервіс" дільниця №361 від 11.02.2013 року (а.с. 6, 29). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2013 року заяву [PERSON], [PERSON] про скасування судового наказу задоволено , судовий наказ від 04 грудня 2013 року, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова за заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» , яким стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2006 року по 31 жовтня 2013 року в сумі 3109 (три тисячі сто дев'ять)грн. 19 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2010 року по 31 жовтня 2013 року - скасовано (а.с. 7). Як вбачається зі зведених карток абонента В+К (разом), за особовим рахунком [NUMBER], за яким закріплена адреса: 61064, [ADDRESS], наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2006 р. по 30 квітня 2014 р. у розмірі 3358 грн. 83 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2010 р. по 30 квітня 2014 р. у розмірі 1006 грн. 98 коп. (а.с. 8-17). Однак, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість до теперішнього часу відповідачами не погашена. Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частина 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача відносить дружину наймача, його дітей і батьків. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачували, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2006 р. по 30 квітня 2014 р. у розмірі 3358 грн. 83 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2010 р. по 30 квітня 2014 р. у розмірі 1006 грн. 98 коп. Але, суд не може погодитися з вимогами позивача про стягнення заборгованості з відповідачі, що виходить за межі позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч.3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з позовної заяви , вона подана до суду позивачем 27 травня 2014 року (а.с.4).До цього15 листопада 2013 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, , який було видано 04 грудня 2013 року , а потім 23 грудня 2013 року був скасований ( а.с.4,7). Таким чином, суд вважає, що початок перебігу позовної давності для пред'явлення позову для позивача почався саме з листопада 2010 року. Згідно розрахунку вказаному у зведеній картці абонента станом на 01 листопада 2010 року заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання становила 2835,78 грн., станом на час пред'явлення позову за вказані послуги сума становить 3358,83 грн., тому в межах позовної давності сума боргу буде становить 523,05 грн. ( 3358,83 - 2835,78) (а.с.9); Заборгованість за послуги з централізованого водовідведення на вказаний період складає 968,41 грн. , на час пред'явлення позову - 1006,98 грн., тому в межах позовної давності сума боргу буде становить 38,57 грн.( 1006,98 - 968,41) ( а.с.11). Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню відповідно заборгованість за надані послуги за водопостачання та водовідведення та відповідно 523,05 грн. та 38,57 грн. Також представник позивача просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 181,01 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 108,52 грн. згідно розрахунку (а.с. 18-23). Але, суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони не передбачені умовами Публічного договору « Про надання житлово-комунальних послуг» від 28.11.2006 року. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява КП "Харківводоканал" підлягає задоволенню частково солідарно з відповідачів в межах строку позовної давності. При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача [PERSON] про відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості на надані послуги, оскільки він зареєстрований за вказаною адресою, проти чого не заперечує, належних доказів того, що він мешкає за другою адресою та там користується вказаними послугами, суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так як [PERSON] є інвалідом 1 групи і звільнений від сплати судового збору, то судовий збір з нього не стягується. На підставі викладеного і

Outcome: partial