Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

16 лютого 2015 року прокурор Глобинського району звернувся до суду в інтересах держави в особі фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 12217 грн. 75 коп., які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] від злочинного діяння відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 9 липня 2014 року близько 1 години, [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на проїжджій частині поблизу будинку [ADDRESS], вступив у суперечку з [PERSON] та [PERSON], які зробили зауваження з приводу його агресивної поведінки відносно матері [PERSON] Під час вказаної суперечки [PERSON] зайшов на територію домогосподарства по [ADDRESS] де з метою застосування у можливій бійці з [PERSON] та [PERSON], взяв кухонний ніж і сховав його до кишені брюк. Після цього повернувся на вулицю та продовжував сваритись з останніми. В подальшому, в ході сварки, [PERSON], став переслідувати [PERSON], який з метою уникнення насильницьких дій останнього, почав втікати від нього в напрямку вул. Червоноармійської в м. Глобине. В даній обстановці [PERSON], з метою припинення сварки та недопущення бійки між [PERSON] та [PERSON], також побіг за ними в напрямку вул. Червоноармійської в м. Глобине. Поблизу будинку № 1 по вул. Червоноармійській в м. Глобине [PERSON] наздогнав [PERSON] та збив його з ніг. Після цього [PERSON], з метою захисту від протиправного насильства з боку [PERSON], умисно, перевищуючи межі необхідної оборони, так як нападник у вказаний момент був один, не мав при собі якого-небудь озброєння чи предметів для заподіяння тілесних ушкоджень, не виказував намірів щодо заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров'я, кухонним ножем, який мав при собі, заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді двох проникаючих колото-різаних поранень у ліву плевральну порожнину, проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, поранення лівої легені, лівостороннього пневмогемотораксу, зачеревної гематоми, колото-різаних поранень грудної клітки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Далі, при наближенні до місця події [PERSON], [PERSON] з необережності, діючи в обстановці уявної оборони (коли не передбачав відсутність суспільно-небезпечного посягання на нього, але повинен був і міг це передбачити, так як [PERSON] взагалі не виявляв ніяких намірів щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень, а прибіг на місце події для припинення бійки), цим же ножем заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді проникаючих колото - різаних поранень лівої плевральної порожнини та черевної порожнини, лівостороннього пневмогематораксу, поранення селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілі [PERSON] та [PERSON] перебували на лікуванні у реанімаційному та хірургічному відділенні Глобинської центральної районної лікарні з 09 липня 2014 року по 21 липня 2014 року і на їх лікування лікарняною установою було затрачено 6061 грн. 40 коп. та 6156 грн. 35 грн., що підтверджується розрахунками вартості лікування по Глобинській ЦРЛ. Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.124, ст.128 КК України і призначено покарання у вигляді; за ст. 124 КК України, - 45 діб арешту, за ст. 128 КК України - 120 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 45 діб арешту. Посилаючись на те, що потерпілий [PERSON] знаходився в реанімаційному відділенні з 09 липня 2014 року по 13 липня 2014 року, всього 4 ліжко - дні та в хірургічному відділенні з 14 липня 2014 року по 21 липня 2014 року, всього 8 ліжко-днів, потерпілий [PERSON] знаходився в реанімаційному відділенні з 09 липня 2014 року по 13 липня 2014 року, всього 4 ліжко - дні та в хірургічному відділенні з 14 липня 2014 року по 21 липня 2014 року, всього 8 ліжко-днів на лікуванні в відділенні Глобинської центральної районної лікарні, яка є бюджетною організацією та фінансується за рахунок коштів районного бюджету, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] витрати, які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] в сумі 12217 грн. 75 коп. та судові витрати, пов'язанні з розглядом справи. В судовому засіданні прокурор прокуратури Глобинського району Журба К.О. вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмового заперечення на позов не направив. Представник фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, завчасно надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, прохав позов задовольнити. Представник третьої особи Глобинської центральної районної лікарні в судове засідання не з'явилися, завчасно надіславши до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.124, ст.128 КК України і призначено покарання у вигляді: за ст. 124 КК України, - 45 діб арешту, за ст. 128 КК України - 120 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 45 діб арешту. Як вбачається з довідки Глобинської центральної районної лікарні [PERSON] дійсно знаходився на лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділенні лікарні з 09 липня 2014 року по 21 липня 2014 року, що становить 12 ліжко - днів. Вартість одного ліжко-дня в реанімаційному відділенні склала 1076 грн. 91 коп. Вартість одного ліжко-дня в хірургічному відділенні склала 164 грн. 82 коп. Згідно проведеного розрахунку, всього на лікування потерпілого [PERSON] закладом охорони здоров'я було витрачено 6156 грн.35 коп. (вартість ліжко - дня кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні, проведення клінічних аналізів). Згідно довідки Глобинської центральної районної лікарні [PERSON] дійсно знаходився на лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділенні лікарні з 09 липня 2014 року по 21 липня 2014 року, що становить 12 ліжко - днів. Вартість одного ліжко-дня в реанімаційному відділенні склала 1076 грн. 91 коп. Вартість одного ліжко-дня в хірургічному відділенні склала 164 грн. 82 коп. Згідно проведеного розрахунку, всього на лікування потерпілого [PERSON] закладом охорони здоров'я було витрачено 6061 грн.40 коп. (вартість ліжко - дня кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні, проведення клінічних аналізів). В судовому засіданні достовірно встановлено, що потерпілі від кримінального правопорушення перебували на лікуванні в Глобинській центральній районній лікарні, внаслідок чого закладом охорони здоров'я були понесені витрати, а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки вищезазначене знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання ", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебувала на лікуванні потерпіла, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілої від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де вона перебувала на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного Порядку, в разі коли при ухваленні ухвали сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями КК, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я . Крім того, даною статтею передбачено два виключення із загального правила про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я, а саме: - завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони, - завдання шкоди у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в Глобинській центральній районній лікарні з 09.07.2014 року по 21.07.2014 року (12 ліжко-днів) та на лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в Глобинській центральній районній лікарні з 09.07.2014 року по 21.07.2014 року (12 ліжко-днів) через неправомірні дії відповідача, тому заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, п.11 ст.5 Закону України "Про судовий збір " з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved