Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

ПТМ "Ковельтепло" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 6248,78 гривень, мотивуючи тим, що ПТМ "Ковельтепло" надає послуги з теплопостачання кімнати [NUMBER] в будинку №2 по вул.Залізнична в м.Ковелі. Позивач вказує, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 11.11.2013 року визнано укладеним договір №1-6555 про надання послуг з централізованого опалення кімнати [NUMBER] по вул.Залізнична, 2 в м.Ковелі між ПТМ «Ковельтепло» та [PERSON], і за такі послуги відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату, однак, в добровільному порядку їх не сплачує, на нагадування про необхідність погасити заборгованість не реагує, внаслідок чого заборгованість відповідача перед ПТМ "Ковельтепло" за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року становить 6248,78 гривень. Несвоєчасні розрахунки споживачів за теплову енергію призводять до неможливості оплати підприємством за спожиті обсяги енергоресурсів (газ, електроенергію), податків до бюджету, працівникам вчасно не виплачується заробітна плата, а це в свою чергу ставить під загрозу нормальну діяльність підприємства в наданні якісних послуг споживачам. За вказаних обставин ПТМ "Ковельтепло" звернулось до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в сумі 6248,78 гривень та судовий збір в розмірі 1762 гривень. Ухвалою судді від 05 червня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 26 липня 2018 року відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, а 02.08.2018 року позивачем було подано відповідь на відзив. Ухвалою суду від 05.10.2018 року головуючою-суддею [PERSON] вищевказану справу було прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 28.11.2018 року. У судовому засіданні представник ПТМ "Ковельтепло" - [PERSON] заявлений позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він мешкає у кімнаті [NUMBER] по вул.Залізнична, 2 в м.Ковелі де існують неналежні умови проживання та невідповідний нормі температурний режим, недостатність радіаторів, а тому вважає, що не має обов»язку сплачувати нараховану йому позивачем суму, оскільки такі нарахуванні проведені за квартиру, а він проживає лише у кімнаті, а це інші умови та порядок нарахування. Крім цього вказує, що він має право на пільги при нарахуванні плати за послуги як працівник міліції, що позивачем не враховано. Просить у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення. Відповідно до ст.ст.150,156 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та є власником кімнати [NUMBER] загальною площею 18,2 кв.м, що стверджуєтьмя свідоцтвом про право власності на житло від 19.10.2016 року виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради (а.с.51 зворотній бік). Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 11.11.2013 року, яке набрало законної сили, визнано укладеним договір №1-6555 про надання послуг з централізованого опалення кімнати [NUMBER] по вул.Залізнична, 2 в м.Ковелі між ПТМ «Ковельтепло» та [PERSON] (а.с.9-10). Зазначений договір не визнавався судом недійсним, не був розірваний та припинений у встановленому законом порядку, а отже по даний час є чинним та обов'язковим до виконання для обох сторін. Відповідно до вимог ст.162 ЖК України, власник житла повинен оплачувати житлово-комунальні послуги. Проте, всупереч умовам договору №1-6555 з жовтня 2016 року по квітень 2018 року [PERSON] належним чином не проводив оплату наданих йому ПТМ „Ковельтепло" послуг, у зв'язку із цим станом на 01 травня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 6248,78 гривень, що стверджується розрахунковим листом ПТМ „Ковельтепло" (а.с.14). Нарахування боргу проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі кімнати та кількості мешканців. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості, суду не надано. Окрім цього, як убачається із матеріалів справи, спірний період за який стягується борг становить з жовтня 2016 року по квітень 2018 року, а тому, посилання відповідача на висновок 2011 року Ковельської рай СЕС, протокол проведення досліджень метеорологічних факторів №77 від 02.03.2011 року та акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 27.01.2005 року не є належними та допустимими доказами про надання позивачем послуг відповідачу неналежної якості, оскільки не стосуються спірного періоду. При подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] ПТМ «Ковельтепло» було сплачено судовий збір в розмірі 176,20 гривень. Ухвалою суду від 04.05.2018 року було скасовано судовий наказ виданий 16.03.2018 року за заявою ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за комунальні послуги (а.с.12). Згідно ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Згідно платіжних доручень №2923 від 14.02.2018 року та №3983 від 15.05.2018 року убачається, що позивачем було сплачено до суду судовий збір в розмірі 1762 гривень. Судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 6248,78 гривень та судового збору в сумі 1762 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved