Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частину [ADDRESS], як на майно, набуте під час зареєстрованого шлюбу. Компенсувати їй за рахунок [PERSON], яка є спадкоємцем після [PERSON], вартість майна, яке було набуто під час шлюбу та відчужено [PERSON], без її відома, на загальну суму 87131,45 гривень. Посилається на те, що з 08.08.1964 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області зроблено запис №135. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], 1974 р.н. У 1974 році, вони - як подружжя були зачислені в члени кооперативу на одержання в ньому кооперативної двокімнатної квартири ; перший пайовий внесок по придбанню цієї квартири ними зроблено у 1975 році, а у 1989 році вони з чоловіком повністю внесли пайовий внесок в ЖК "БРЕСТ-1 ". Таким чином, вона з чоловіком, знаходячись в зареєстрованому шлюбі внаслідок спільної праці та за спільні грошові кошти придбали кооперативну двокімнатну [ADDRESS] Право власності на [ADDRESS] зареєстровано на ім'я колишнього чоловіка - [PERSON] . Таким чином, набуте майно за час шлюбу належало подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а сам факт реєстрації майна, набутого за час шлюбу на ім'я лише одного із подружжя - [PERSON], не впливає на його правовий режим (режим спільного майна). Згідно із ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року, який діяв на час повної виплати подружжям [PERSON] пайового внеску в ЖК "БРЕСТ-1" за придбання кооперативної двохкімнатної [ADDRESS] - тобто на 1989 рік: "Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю". Згідно із ч. 1 ст. 28 КпШС України 1969 року: "В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними". Згідно з ч.2 ст.29 КпШС України 1969 року:"Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування шлюбу, так і після розірвання шлюбу". Строк для поділу спільного майна подружжя вона не пропустила, увесь час мешкала у своїй квартирі, спору по квартирі не було. Про те що, був складений заповіт від 27.03.2003 року вона дізналась під час судового процесу. Так, 16.06.2012 року вона отримала від приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу [PERSON] листа, в якому вона вказує, що у зв'язку зі смертю [PERSON] заведено спадкову справу №5/2011 та у зв'язку з тим, що [ADDRESS] була придбана за загальні кошти подружжя, вона можу претендувати на 1/2 частини цієї квартири та повідомляє, якщо я з дня одержання цього листа у 10-денний строк, тобто - до 26.06.2012 року не надам їй документ, що підтверджує факт, що я звернулася до суду з позовною заявою про визнання за мною права власності на вищевказану квартиру, чи її частки, свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру буде видане спадкоємцю, що прийняв спадщину на підставі заповіту; тому я і подаю цей позов до суду. Згідно з ч.іст.261 ЦК України та п.2 ч.2 ст.72 СК України: "Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, вона - як дружина, має право на 1/2 частини [ADDRESS]. Крім того, згідно з підпунктом а), пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" №9 від 18.09.1987 року із змінами, внесеними згідно з Постановами №13 від 25.12.1992 року та №15 від 25.05.1998 року: "При розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, судові слід керуватися ст. 146 ЖК України, ст. 15 Закону України "Про власність", п. 43 Примірного статуту ЖБК і законодавством про шлюб та сім'ю (статті 22, 24, 28, 29 КпШС), враховуючи таке: пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а після повної сплати пайового внеску - квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах". Згідно п. 6-1 цієї ж Постанови: "Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону "Про власність" при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними". Згідно зі ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 11.06.1998 року наш шлюб з [PERSON] було розірвано. З вересня 1996 року [PERSON] пішов з дому, постійно мешкав зі своєю новою дружиною у Валківському районі Харківської області. 19.04.1998 року між нею та [PERSON] була встановлена домовленість про те, що [PERSON] отримує при розподілу майна, яке було набуто під час нашого шлюбу, а саме: кооперативний гараж [NUMBER] в СК "Луч", який знаходився за адресою: [ADDRESS], вартістю 23979 гривень, дім в с.Бирочек-2, Зміївського району Харківської області, вартістю 139200 гривень; легковий автомобіль Ніва ВАЗ 21-21,1989 p., держ.номер - [NUMBER], номер технічного паспорту [NUMBER], номер кузова [NUMBER], вартістю у червні 2004 року - 11083,90 гривень , а їй [PERSON] при розподілі майна, яке було набуто під час шлюбу, по цьому відійде нерухоме майно, а саме кооперативна двокімнатна [ADDRESS] Тому позивач просить на підставі ч.І ст. 1231, ч. 3 ст. 1236 ЦК України, компенсувати їй майно, яке було набуто в шлюбі за рахунок [PERSON], яка є спадкоємцем після [PERSON], на загальну суму: (гараж-11989,5 гривень + будинок - 69600 гривень + авто - 5541,95 гривень )= 87131,45 гривень. [INFO] року колишній чоловік - [PERSON] помер. [PERSON] позов не визнала, пред*явила зустрічний позов та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка- [PERSON]., померлого [INFO] року. В обґрунтування посилається на те, що 03.10.1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] року її чоловік помер. Згідно заповіту від 27.03.2003 року, [PERSON] заповів все своє майно на її користь. Після смерті чоловіка вона у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Таким чином вона є єдиним спадкоємцем на майно померлого, згідно заповіту. [PERSON] позов [PERSON] визнав в повному обсязі, а проти позову [PERSON] заперечував. 3-ті особи приватний нотаріус Валківського нотаріального округу та житловий кооператив «Брест-1» про час розгляду справи повідомлені, просять розглядати справу в їх відсутності. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1964 року по 11.06.1998 року. Згідно довідки ЖК «Брест- 1», [PERSON] був членом кооперативу та отримав квартиру [ADDRESS]. Перший пайовий внесок був зроблений в 1975 році, а повна вартість сплачена в 1989 році. Таким чином спірна квартира була виплачена в повному обсязі в період шлюбу з [PERSON], яка і на теперішній час мешкає та зареєстрована в спірній квартирі. Згідно із ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року, який діяв на час повної виплати подружжям [PERSON] пайового внеску в ЖК "БРЕСТ-1" за придбання кооперативної двохкімнатної [ADDRESS] - тобто на 1989 рік, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 1 ст. 28 КпШС України 1969 року, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину квартири в порядку поділу майна подружжя підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення компенсації з [PERSON] в розмірі 87131 гр. 45 коп. задоволенню не підлягають, так як [PERSON] не надано доказів позовних вимог, не надано суду підтвердження що майно було реалізовано без згоди позивача, не надано суду підтвердження вартості майна. Позовні вимоги [PERSON] також підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. 03.10.1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно заповіту від 27.03.2003 року, [PERSON] заповів все своє майно на її користь. Після смерті чоловіка вона у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Таким чином вона є спадкоємцем на майно померлого, згідно заповіту, в тому числі і на ? частину спірної квартири.

Outcome: partial