Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з уточненим до початку розгляду справи по суті позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема квартира [ADDRESS] , автомобіль марки ВАЗ\~21213,\~1995\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~шасі (кузов,\~рама)\~№ [NUMBER] , та земельна ділянка, на які вони являються спадкоємцями за законом, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно, оскільки вказані документи знаходяться у відповідачки [PERSON] , яка відмовилась надати їх добровільно на їх неодноразові прохання, а тому звертаються до суду та просять визнати в порядку спадкування за законом за кожним з них право власності на 1/6 частину квартири в [ADDRESS] , та на на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21213, реєстраційний номер [NUMBER] , як на спадкове майно після смерті [PERSON] , а також стягнути з [PERSON] на їх користь грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні в результаті його перерозподілу у розмiрi 66792 грн кожному. [PERSON] звернулася до суду із уточненим до початку розгляду справи по суті зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна, у якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 2/3 частини квартири в [ADDRESS] , на 2/3 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, реєстраційний номер [NUMBER] , на 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та на 1/6 частину земельної ділянки від загальної площі 0,082га, для обслуговування житлового будинку, в [ADDRESS] , а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь відшкодування витрат на поховання по 22967 грн з кожного та стягнути з останніх в солідарному порядку на її користь грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні: за 15,3% житлового будинку в [ADDRESS] у розмірі 99727 грн та за 1/6 частину земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку в розмірі 18395 грн. В обґрунтування зустрічних позовних вимоги [PERSON] вказала, що [INFO] помер її чоловік та батько позивачів-відповідачів [PERSON] . Після смерті останнього залишилось спадкове майно: квартира в [ADDRESS] ; автомобіль марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; 46% житлового будинку в [ADDRESS] та 1/2 частина належної до нього земельної ділянки. Вказує, що має намір оформити належні їй частки на вказане спадкове майно, зокрема на 2/3 частини квартири та 2/3 частини автомобіля, 15,3% житлового будинку та 1/6 частини належної до нього земельної ділянки, а також перерозподілити спадщину зі стягненням з [PERSON] та [PERSON] грошової компенсації вартості частки в спадковому майні за 15,3% житлового будинку в [ADDRESS] та за 1/6 частину земельної для його обслуговування, не заперечуючи при цьому право [PERSON] та [PERSON] на оформлення належних їм часток у вказаному спадковому майні. Крім того, зазначає, що самостійно несла витрати на поховання померлого [PERSON] , зокрема придбала одяг для померлого та ритуальні засоби, замовила поминальні обіди та встановила пам`ятник, а всього витратила 68901,50 грн, в зв`язку з чим вважає, що з позивачів-відповідачів підлягають стягненню по 1/3 частині цих витрат. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги, зазначені у заяві про зміну предмету позову, підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позові та у заяві про зміну предмету позову. Представник позивачів-відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Возняк А.Г. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, просила визнати за позивачами право власності на спадкове майно та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості часток спадкової квартири в [ADDRESS] , спадкового автомобіля ВАЗ 21213, реєстраційний номер [NUMBER] . Проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом не заперечила, вказала, що її довірителі не заперечують право відповідачки [PERSON] на частку в спадковому майні, однак при вирішенні питання про стягнення з позивачів-відповідачів на користь [PERSON] грошової компенсації вартості частки спадкового житлового будинку в [ADDRESS] просила не брати до уваги висновок експерта №45/18 від 22.12.2018, згідно якого ринкова вартість 15,3% вказаного будинку становить 99727,00 грн, а врахувати поданий звіт про оцінку майна №26102020_261001, у якому визначено вартість житлового будинку у розмірі 91410,00 грн, оскільки вартість такого будинку ніяк не може становити 651810,00 грн. Відповідачка-позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення та стягнення з неї на користь позивачів-відповідачів грошової компенсації вартості частки спадкового майна - квартири в [ADDRESS] , та автомобіля ВАЗ 21213, реєстраційний номер [NUMBER] . Позовні вимоги за зустрічним позовом, викладені у заяві про зміну предмету позову підтримала та просила задовольнити в повному обсязі: визнати за нею право власності на спадкове майно, стягнути з [PERSON] та [PERSON] частину витрат на поховання та стягнути з останніх у солідарному порядку грошову компенсацію вартості частки спадкових 15,3% житлового будинку у сумі 99727 грн відповідно до висновку експерта №45/18 від 22.12.2018, складеного судовим експертом Марченковим Г.Г. на виконання ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2018. Просила не брати до уваги наданий стороною позивачів-відповідачів та долучений до матеріалів справи звіт про оцінку майна №26102020_261001 з додатками, складений оцінювачем [PERSON] . Третя особа за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, вказала, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] не визнає. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився у 1969 році, [PERSON] - у 1974 році, їх батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Також встановлено, що [INFO] батько позивачів за первісним позовом [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема квартира [ADDRESS] , автомобіль марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , та земельна ділянка, право власності на які посвідчено договором купівлі-продажу від 24.05.2002, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Казьміровою Н.В., та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим Центром ДАІ 6803 від 18.09.2015. Позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги на майно [PERSON] , як діти померлого, спадщину прийняли у встановленому законом порядку, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори, крім них спадкоємцем за законом є дружина померлого [PERSON] , яка також прийняла спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. Інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадщину, немає, заповіту померлий не складав. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №62-2017, заведеної щодо майна померлого [PERSON] . Із постанови приватного нотаріуса Дунаєвецького районного\~нотаріального округу Люзняка О.М. від 13.07.2017 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру в [ADDRESS] , автомобіль марки ВАЗ\~21213,\~1995\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~та земельну\~ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Згідно висновку експерта №45/18 від 22.12.2018, наданого судовим експертом Марченковим Г.Г. на виконання ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2018, ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 326234 грн, а вартість 1/6 її частини - 54372 грн. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №150/18 від 09.08.2019, ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21213, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) № [NUMBER] , 1995 року випуску, складає 74524,14 грн. Таким чином, вартість 1/6 частини зазначеного автомобіля становить 12420,69 грн (74524,14 грн / 6). Крім того, представником позивачів за первісним позовом - адвокатом Возняк А.Г. подано до суду звіт про оцінку майна №26102020_261001, виготовленого оцінювачем [PERSON] , згідно якого станом на 05.10.2020 вартість житлового будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 91410,00 грн. Так, вищевказаний звіт про оцінку майна, суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного. Частиною 1\~ст.82 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу у справі. Висновок експертизи може бути доказом у справі, лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Експерт може залучатися як особа, яка відповідає вимогам установленим законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі якщо висновок експертизи доданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися, лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовного письмового доказу в судовому засіданні виникають сумніви, то виходячи з характеру матеріально - правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз`яснити особам, які беруть участь у справі про їх право заявляти клопотання про її призначення. (абз.4,5 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду"). Так, судом встановлено, що відомості про оцінювача [PERSON] відсутні у Державному реєстрі атестованих судових експертів. Крім того, клопотань про призначення повторної оціночної експертизи для визначення ринкової вартості житлового будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] позивачами за первісним позовом та їх представником не заявлялись. Процес призначення та проведення судової експертизи також безпосередньо пов`язаний з судовим експертом, який на підставі ухвали суду вирішує поставлені йому питання та який попереджається про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову від виконання покладних на нього обов`язків. Якщо особи, які проводитимуть експертизу, не попереджені про відповідальність передбачену ст.ст.384 і 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, то поданий суду висновок може вважатися висновком експерта, але не висновком судового експерта в розумінні ст.106 ЦПК України. Статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Так, у ч.6 ст.106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно ч.5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідне положення міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 №522/1029/18. Однак у поданому стороною позивачів за первісним позовом звіті про оцінку майна №26102020_261001 не вказано, що такий висновок про вартість майна готується для подання до суду, проте зазначено, що такий звіт призначений для керівництва Замовника ( [PERSON] , [PERSON] ) і має силу тільки, коли він поданий в цілому і використовується із зазначеною метою. Крім того, у звіті про оцінку майна закріплено, що оцінювач несе цивільно-правову відповідальність за недостовірність висновків по незалежній оцінці, будь-яких відміток стосовно попередження про кримінальну відповідальність у цьому звіті не міститься. При вирішенні позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] , суд виходить з наступного. Встановлено, що позивачка за зустрічним позовом [PERSON] у 1999 році зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Також встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , окрім вказаного у первісному позові спадкового майна, залишилось також і інше, зокрема 46% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частина земельної ділянки від загальної площі 0,082 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішеннями Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06.05.1998, 18.05.2015 та додатковим рішенням від 23.07.2015. Співвласницею зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки являється [PERSON] - мати відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] та колишня дружина померлого [PERSON] . Відповідно до висновку експерта №45/18 від 22.12.2018, складеного судовим експертом Марченковим Г.Г. на виконання ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2018, ринкова вартість вищевказаного домоволодіння становить 651810 грн, а вартість 15,3% цього домоволодіння 99727 грн; вартість земельної ділянки площею 0,082 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 110372 грн, а вартість 1/6 її частини - 18395 грн. Крім того, встановлено, що після смерті [PERSON] організацією похорону займалась позивачка за зустрічним позовом [PERSON] , яка згідно довідки Дунаєвецької міської ради від 01.09.2017 №223 постійно проживала з померлим, та якою було придбано ритуальні засоби на суму 3100,00 грн (підтверджується накладною №48 від 11.11.2016, виданою ФОП [PERSON] ), організовано поминальний обід на суму 14400 грн, закуплено продукти для поминального обіду на 9 днів після смерті [PERSON] на суми 2114,30 грн та 3334,70 грн (накладні №48 від 19.11.2016, видана ФОП [PERSON] та від 18.11.2016, видана ФОП [PERSON] ), а також продукти для поминального обіду на 40 днів після смерті на суму 663,00 грн та 3289,50 грн (накладна від 20.12.2016, видана ФОП [PERSON] ), крім того, оплатила поминальний обід в закладі харчування на суму 4000,00 грн (накладна від 21.12.2016, видана кафе "У Саші"), замовила та встановила пам`ятник, за що сплатила 38000,00 грн (довідка видана ФОП [PERSON] ). Таким чином, загальна сума понесених [PERSON] витрат на поховання становить 68901,50 грн. Так, судом встановлено, що відповідачка за первісним позовом [PERSON] визнає уточнені позовні вимоги, а відповідачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] визнають уточнені позовні вимоги зустрічного позову, заперечуючи при цьому лише зазначену у висновку експерта вартість частки домоволодіння в [ADDRESS] , що підтвердили у судовому засіданні. Також судом встановлено, що викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, щодо спадкування та поділу спадкового майна, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що позивачі-відповідачі [PERSON] та [PERSON] та відповідачка-позивачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Кожен із спадкоємців прийняв спадщину, звернувшись у встановлений строк до нотаріальної контори. Стаття 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання всіх документів, які посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином з моменту прийняття спадщини двома або більше спадкоємців спадкове майно, як правило, є об`єктом їх спільної часткової власності. Правочин про поділ спадщини здійснюється за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, і оформляється договором між ними, у якій зазначаються належні їм реальні частки у спадщині. Даний договір може стосуватися як поділу усього спадкового майна, так і виділу частки одного чи кількох спадкоємців. При цьому допускається грошова компенсація, якщо вартість майна є різною. При недосягненні згоди вирішення спору здійснюється у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. У останньому випадку поділ спадкового майна оформляється судовим рішенням (п.230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №243/6275/16-ц зазначено, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (ч.4 ст.355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила, передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно ч.2 ст.364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Судом встановлено, що між сторонами під час розгляду справи досягнуто згоди стосовно розподілу часток спадкового майна та виплату грошових компенсацій за такі частки, зокрема, що відповідачці за первісним позовом [PERSON] слід сплатити позивачам за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме належних кожному з них 1/6 частини квартири в [ADDRESS] , та 1/6 частини автомобіля марки ВАЗ 21213, 1995 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмiрi 66792 грн кожному, в той час як останні, як відповідачі за зустрічним позовом, мають сплатити [PERSON] , як позивачці за зустрічним позовом, у солідарному порядку, грошову компенсацію вартості частки в спадковому майні, а саме 15,3% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] у розмірі 99727 грн, та вартості 1/6 частини земельної ділянки від загальної площі 0,082 га для обслуговування вказаного житлового будинку, припинивши при цьому з дня отримання сторонами вказаних грошових компенсацій право власності на відповідні частки у спадковому майні. Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про відшкодування витрат на поховання, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", визначено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Згідно копій наданих відповідачкою-позивачкою [PERSON] накладних вбачається, що остання понесла 68901,50 витрат на поховання, в тому числі на покупку ритуальних речей, організацію поминальних обідів та встановлення пам`ятника. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала суду належні та допустимі докази щодо здійснення саме нею за рахунок власних коштів витрат на ритуальні послуги (покупку ритуальних речей, організацію поминальних обідів та встановлення пам`ятника) в сумі 68901,50 грн, та відповідно виникнення в неї права на стягнення з [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині цієї суми (відповідно до часток у спадщині). А тому, суд приходить до висновку, що 1/3 частина вказаних витрат становить 22967 грн (68901,50 грн / 3) і підлягає стягненню на користь [PERSON] з кожного з позивачів-відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та уточнених позовних вимог зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, відшкодування витрат на поховання спадкодавця та поділ спадкового майна в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved