Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

07 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 18 липня 2003 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 279. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2014 року шлюб між нею і [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], який проживає із нею, не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює електромонтером на Державному підприємстві "Завод порошкової металургії" та за сумісництвом електриком на інших підприємствах, тому має можливість надавати матеріальну допомогу малолітньому синові. Середньомісячний заробіток [PERSON] становить 2900 грн. Інші особи на його утриманні не знаходяться. Враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення та стягнення з нього аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу) не заперечував. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 липня 2003 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 28 травня 2014 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу між сторонами проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги синові не надає. Працює він на посаді електромонтера у Державному підприємстві "Завод порошкової металургії", його середньомісячна заробітна плата становить 2420 грн. Інші особи у нього на утриманні не перебувають, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], позивачу не надає, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору позивачі звільняються. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved