Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернулася\~ \~до суду\~з позовною\~заявою,\~ вобґрунтування позовних вимог зазначає, що з 11 травня 2018 року вона знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «Укрмонтажспецбуд». 29 травня 2020 року була звільнена за власним бажанням за\~ст. 38 КЗпП України. Під час її знаходження у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього станом на день звільнення, була нарахована, але не виплачена заробітна плата всього у розмірі 68952,46 грн. На її вимогу надати письмовий розрахунок нарахованих та належних до сплати сум на день звільнення відповідач відповіді не надав . Позивач посилається на вимоги ст. ст. 115,\~116 КЗпП\~та вважає, що дії відповідача є незаконними, тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та просить стягнути з відповідача заборгованість із невиплаченої заробітної плати у розмірі 68952,46 грн. відповідно до розрахункового листа за травень 2020 року. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК\~України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач раніше зверталася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного\~ рішення. \~ Представник відповідача ТОВ "Укрмонтажспецбуд" в судове засідання не з`явився, були повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи є документальні підтвердження. За правилами\~ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки свого представника суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що \~ з 11.05.2018 року позивач [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Укрмонтажспецбуд» код ЄДРПОУ 40376547, за професією: комірник . Зазначене підтверджується записом номер 23 у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] (а.с. 7-8). За наказом № 682 к 189 від 29.05.2020 року [PERSON] звільнена за власним бажання на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 13). Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. ч. 1, 7ст. 43\~Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої\~статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із частиною першою\~статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата всього у розмірі 67987,97 грн., що вбачається з Розрахункового листка за травень 2020 року, в якому зазначено, що борг за підприємством на кінець місяця складає: 68952,46 грн. (а.с. 14). Між сторонами виник спір із приводу порушення роботодавцем законодавства про оплату праці з підстав, передбачених\~ст. 116 КЗпП. Вказані відомості сторона відповідача не спростовує. Позивач зверталася до відповідача з заявою про надання їй довідки про заборгованість по заробітній платі (а.с. 11-12). Крім того, ухвалою суду від 19.10.2020 року у відповідача витребувано докази, зокрема довідку про заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на момент її звільнення. Ухвала отримана директором [PERSON] , що підтверджується його підписом на супровідному листі, також після повторного нагадування, витребувані докази на адресу суду не надійшли, тому суд бере до уваги розрахунковий лист за травень 2020 року у якому відповідач визнав суму заборгованості із невиплаченої заробітної плати [PERSON] у розмірі 68952,46 грн. Статтею 110 КЗпП України\~встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. У\~статті 30 Закону України «Про оплату праці»\~міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Отже, виходячи з положень\~КЗпП України,\~Закону України "Про оплату праці", заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, а виплати за трудовим договором та інші виплати. У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості перед позивачем із заробітної плати на момент винесення рішення, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 68952,46 грн., по день звільнення 29 травня 2020 року, підлягають задоволенню. В розумінні\~статті 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід компенсувати з відповідача в дохід держави. Згідно\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру до суду фізичної особи складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд зазначає, що позовна вимога про стягнення заробітної плати є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 грн. (вимога майнового характеру - стягнення заборгованості по заробітній платі). Відповідно до ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Outcome: approved