Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач 10. 08. 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька дитини, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який в 2006 році було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з 2005 року відповідач проживає окремо за межами України та жодного з покладених на нього законом обов'язків не виконує, не бере будь-якої участі у вихованні дочки, не цікавиться станом її здоров'я. Вказувала, що вона неодноразово спілкувалася з відповідачем з приводу виїзду їх спільної дочки за кордон для відпочинку та екскурсій, однак постійно отримувала відмови без пояснення причин. Вважає, що Відповідач безпідставно не дає їй згоди на виїзд доньки за кордон. Просить суд надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини на доньку [PERSON], [INFO] та надати дозвіл неповнолітній [PERSON] на поїздку до Словачиини в її супроводі без згоди батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Разом з тим ч. 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", "Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. "Правила перетинання державного кордону громадянами України", затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. "Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспортом громадянина України для виїзду за кордон; проїзним документом дитини; паспортом громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Конституція України (ст. 21) зазначає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина закріплені Конституцією України і не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. А тому суд приходить до висновку, що неповнолітня [PERSON], як громадянка України, має такі ж права, як і всі громадяни України, а її батько, не даючи дочці дозвіл на виїзд, фактично обмежує встановлене законом право на вільне пересування та вільний вибір місця проживання. Хоча, відповідно до вимог ст. 33 Конституції України, держава гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. До того ж конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені. Право на свободу пересування в тому числі і неповнолітніх, передбачено і ст. 313 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що позивач, діючи в інтересах малолітньої дитини, має право на вивіз її за кордон без згоди батька [PERSON], [INFO], а також оформлення проїзного документа дитині. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved