Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання за кредитом № 014/11-175/0400 від 17.07.2007 року, тому має заборгованість 117 345,91 доларів США (еквівалентно 937 945,86 грн на 26.11.2012 р.). Продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «[PERSON] Аваль». У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до поданого клопотання [PERSON] від 09.06.2016 року та доданої до нього довідки від 17.05.2016 року про стан кредиту станом на 13.05.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 30\~519, 75 доларів США, з них: -0,00 доларів США- заборгованість по сумі кредиту; -0,00 доларів США- в т.ч. прострочений кредит; -0,00 доларів США - заборгованість за відсотками; -0,00 доларів США в т.ч. нараховані відсотки; -0,00 доларів США- в т.ч. прострочені відсотки; -30\~519, 75 доларів США розрахована пеня. До судового засідання представник позивача не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача,\~який належним чином повідомлений і\~від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, справу розглянути за наявними в справі доказами. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору 014/11-175/0400 від 17.07.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 118 624.00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.25% на рік строком погашення до 17.07.2024 року. Згідно розрахунку заборгованості позивача станом на 26.11.2012 року відповідач має заборгованість, яка становить 117 345,91 доларів США (еквівалентно 937 945,86 грн за курсом НБУ на 26.11.2012 р.) заборгованості по кредиту та процентам та пенею за прострочку кредиту та відсотків. Зокрема: заборгованість по кредиту 98\~608, 20 доларів США, заборгованість за відсотками 6 910,66 доларів США, пеня за прострочку кредиту та відсотків 11 827,05 доларів США. Відповідно до поданого клопотання [PERSON] від 09.06.2016 року та доданої до нього довідки від 17.05.2016 року про стан кредиту станом на 13.05.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 30\~519, 75 доларів США, з них: -0,00 доларів США- заборгованість по сумі кредиту; -0,00 доларів США- в т.ч. прострочений кредит; -0,00 доларів США - заборгованість за відсотками; -0,00 доларів США в т.ч. нараховані відсотки; -0,00 доларів США- в т.ч. прострочені відсотки; -30\~519, 75 доларів США розрахована пеня. Відповідно до ч.3ст.533\~ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Право на здійснення операцій в іноземній валюті, в тому числі і надання кредитів в іноземній валюті, передбачено\~ст.533 ЦК України,\~Законом України"Про банки і банківську діяльність",\~Декретом Кабінету Міністрів України"Про систему валютного регулювання і валютного контролю",\~Постановою НБУ №200 від 30.05.2007рокуПро затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів НБУ, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність банків. Як свідчать матеріали справи, на час укладення кредитного договору банк мав необхідний обсяг повноважень (банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовий Дозвіл на право здійснювати операції з валютними цінностями) для здійснення кредитування в іноземній валюті, використання якої при здійсненні кредитних операцій (в кредитних зобов'язаннях) було передбачено чинним на час укладення даних договорів законодавством. 16 жовтня 2011 року вступив у силу\~ЗУ від 22.09.2011р. №3795-V1 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", згідно з яким частину першу статті 11 3акону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Кредитний договір укладено сторонами 17.07.2007 року. На час укладення цього кредитного договору\~ЗУ "Про захист прав споживачів" не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі 6-145цс14, яка є обов'язковою для застосування судами України: Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі\~ст.88 ЦПК України\~позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved