Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд зобов'язати [PERSON] провести знесення самочинного будівництва, зведеного в результаті реконструкції житлового будинку [ADDRESS], а саме мансарди та ганку за рахунок [PERSON], зобов'язавши її відновити належним чином електропроводку, що йде до частини домоволодіння, що належить [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2005 року позов [PERSON] до [PERSON] був задоволений в повному обсязі та зобов'язано [PERSON] провести знесення самочинного будівництва, зведеного в результаті реконструкції житлового будинку [ADDRESS], а саме мансарди та ганку за рахунок [PERSON], зобов'язавши її відновити належним чином електропроводку, що йде до частини домобудівництва, що належить [PERSON] Підставою для ухвалення даного рішення було те, що [PERSON] на праві власності належить ? частина домобудівництва під [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10.10.2001 року по справі № 2-1983/98, що набрало законної сили. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.01.2006 року скасоване рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10.10.2001 року по справі № 2-1983/98, згідно із яким ? частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належали на праві власності позивачу -[PERSON], у зв'язку з чим [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд рішення суду від 11.08.2005 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, яка ухвалою суду від 20.07.2011 року була задоволена, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2005 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Під час розгляду справи була проведена заміна позивача [PERSON] її правонаступниками [PERSON], [PERSON] Ухвалою суду від 31.08.2011 року провадження по справі було зупинено до розгляду та ухвалення рішення по суті по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] -"Про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним"та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] -"Про визнання права власності на ? частини домоволодіння"та набрання законної сили рішенням суду. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2012 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 201,7 кв.м. з надвірними спорудами по [ADDRESS]. У задоволенні позовів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.06.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2012 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] та в частині відмови у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, а позови [PERSON] та [PERSON] задоволено. В іншій частині рішення першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2013 року провадження у справі зупинено до розгляду касаційною інстанцією цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на самочинно реконструйований житловий будинок, за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поновлення строку позовної давності, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору, визнання права власності й виселення та набрання законної сили рішення суду. 26.11.2013 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Одеської області від 06.06.2013 року залишено без змін. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала з приводу його задоволення. Відповідачем по справі до суду були надані заперечення проти позову, та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вважає ,що в задоволенні позову необхідно відмовити. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] була власником ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, Тупік Байкал, 2-4, квартал, 204, кв. 1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.07. 1999 року, посвідченого нотаріусом нотаріальної контори м. Штефан- Воде, уділу Бендери, республіка Молдова Любов'ю Сухою, після смерті її мати [PERSON], яка була власником вказаного майна на підставі технічного паспорта на ? частину вказаного житлового будинку, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 46, Т.1) Позивачі по справі вступили в спадщину, яка складалась з ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, Тупік Байкал, 2-4, після смерті [PERSON] ( спадкова справа № 336/2010 р), що вбачається з листа Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 28.05.2010 року № 1274/01-щ, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 248, Т.1). Відповідач є власником решти ? частини вказаного домоволодіння, що вбачається з копії технічного паспорта, виданого КП « ОМБТІ та РОН» 30.10.2003 року, наявної в матеріалах справи ( а.с. 36, Т.1) та відповідної частини земельної ділянки на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ- ОД № 062909 ( а.с. 121, Т.1). Позивач в позові посилається на те, що у березні 2003 року відповідач почала будівельні роботи по реконструкції, належної їй частини будинку. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2006 року « Про застосування судами ст.. 376 ЦК України ( про правовий режим самочинного будівництва)», позови про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником ( користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених ст. 391, 396 ЦК України та ст.. 103 ЗК України. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; урахування законних інтересів та вимог власників земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Згідно з ч.3 ст. 375 Цивільного кодексу України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Відповідно до п.6 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належать: участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів. Згідно зі ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Матеріалами справи спростовуються твердження позивача, що відповідач здійснила реконструкцію, належної їй частини будинку без погодження з відповідними державними органами та затвердження проектної документації. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2006 року « Про застосування судами ст.. 376 ЦК України ( про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності Так, представником відповідача до суду надана копія декларації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК в Одеській області від 28.03.2014 року № ОД 142140870127, про готовність об'єкта до експлуатації, а саме про будівництво житлового будинку з мансардою, господарськими будівлями та спорудами, за адресою: м. Одеса, пров. Тупік Байкал, 2-4, замовником якої є [PERSON]. Таким чином, представником відповідача надано до суду належні та допустимі докази на вимогу своїх заперечень проти позову та підтвердження того, що реконструкція спірної будівлі виконана з дотримання умов чинного законодавства, та компетентними державними органами об'єкт введений до експлуатації. Отже, позивачами не доведено факт порушення їх прав та незаконність дій відповідача. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку із ненаданням позивачем належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed