Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

08.07.2020 позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] щомісячно у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 грн. починаючи з часу подання нею позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем останнім часом погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Дочка проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від свого обов`язку матеріально утримувати дитину, не цікавиться її життям, з приводу чого між ними склались спірні правовідносини щодо утримання дитини. Ухвалою суду від 25.08.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Згідно позовних вимог просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився повторно, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з врученням відповідачу під розписку та повторно без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою Укрпошти, форма 20. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відтак, враховуючи те, що суду іншої адреси відповідача не надано, судом дотримано вимог щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи. 23.10.2020 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням позовних вимог, згідно яких зокрема позивач просить розглядати справу без її участі, та не подання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.05.2014. У сторін є спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.2014. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньогусненської сільської ради Турківського району Львівської області від 12.05.2020 №369. Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач добровільно не надає позивачу жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, з приводу чого між ними виник спір. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір, суд виходить з наступних вимог закону. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач на підставі ст. 184 СК України просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши такий в розмірі 1500 грн. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як видно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, те, що в суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, враховуючи потреби дитини, які необхідні для забезпечення її повноцінного та гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено з липня 2020 - 1859 грн., а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500\~грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону Укриїни "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved