Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

ПТМ "Ковельтепло" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 2346,21 гривень, мотивуючи тим, що ПТМ "Ковельтепло" надає послуги з теплопостання квартири [ADDRESS], співвласниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач вказує, що між ним та відповідачами був укладений договір №4/413 від 27.01.2010 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води квартири [ADDRESS], і за такі послуги відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату, однак в добровільному порядку їх не сплачують, на нагадування про необхідність погасити заборгованість не реагують, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед ПТМ "Ковельтепло" за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року становить 2346,21 гривень. Несвоєчасні розрахунки споживачів за теплову енергію призводять до неможливості оплати підприємством за спожиті обсяги енергоресурсів (газ, електроенергію), податків до бюджету, працівникам вчасно не виплачується заробітна плата, а це в свою чергу ставить під загрозу нормальну діяльність підприємства в наданні якісних послуг споживачам. Також вказує, що неотримання відповідачами тепла в зв'язку з тим, що відповідачами було самовільно відключено прилади системи опалення, суперечить п.25 Правил, якими встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється, а тому відповідачів було повідомлено, що вони мають право не сплачувати за послуги з теплопостачання лише у випадку відключення квартири від системи теплопостачання будинку за умови дотримання певного порядку, який затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 зі внесеними змінами. Відповідно до норм чинного законодавства єдиним доказом відключення споживача від мереж ЦО і ГВП є акт про відключення від мереж ЦО і ГВП, складений за участю відповідних представників служб та затверджений протоколом Комісії по розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП, і він же є єдиною підставою для припинення нарахування за послуги теплопостачання, однак такий акт у відповідачів відсутній, а отже вони залишаються споживачами цих послуг, а тому повинні їх оплачувати. За вказаних обставин ПТМ "Ковельтепло" звернулось до суду та просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надані послуги в сумі 2346,21 гривень та судовий збір в розмірі 243,80 гривень. У судове засідання представник ПТМ "Ковельтепло" не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги не визнає, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином судом були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка останніх про явку до суду на 09.30 годину 26.06.2014 року. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.ст.156 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.30 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Як вбачається з договору №4/413 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який було укладено між ПТМ „Ковельтепло" та [PERSON], [PERSON], [PERSON], ПТМ „Ковельтепло" зобов'язувалось надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] та централізованого постачання гарячої води, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобов'язувались оплачувати послуги у встановлений договором термін (а.с.19-20). В судовому засіданні встановлено, що даний договір не визнавався судом недійсним, не був розірваний та припинений у встановленому законом порядку, а отже по даний час є чинним та обов'язковим до виконання для обох сторін. Проте, всупереч умовам вищевказаного договору з жовтня 2013 року по квітень 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проводили оплату наданих їм ПТМ „Ковельтепло" послуг, у зв'язку із цим станом на 28 квітня 2014 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 2346,21 гривень, що стверджується розрахунковим листом (а.с.23). Посилання відповідача [PERSON] в запереченні на ту обставину, що позивачем не надаються послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], а отже останній не несе ніяких фактичних затрат по відпуску теплової енергії на її опалення, в зв'язку з відключенням квартири від централізованої системи теплопостачання будинку, є безпідставними, оскільки споживачі мають право не сплачувати за послуги з теплопостачання лише у випадку відключення квартири від системи теплопостачання будинку за умови дотримання певного порядку, який затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 із внесеними змінами і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за №1478/11758. Відповідно до норм чинного законодавства єдиним доказом відключення споживача від мереж ЦО і ГВП є акт про відключення від мереж ЦО і ГВП, складений за участю відповідних представників служб та затверджений протоколом Комісії по розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП, і він же є єдиною підставою для припинення нарахування за послуги теплопостачання, однак під час розгляду справи судом встановлено, що такий акт у відповідачів відсутній, тому доводи останніх не дають підстав для звільнення від нарахованої позивачем заборгованості, оскільки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не дотримались процедури, встановленої п.2.6 Порядку відключення окремих будинків від мереж ЦО та ГВП. За таких обставин, коли відповідачами здійснено самовільне без дотримання встановленого законодавством порядку відключення від мереж ЦО та ГВП, вважається, що вони залишаються споживачами цих послуг, а тому повинні їх оплачувати. Крім цього, наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 у назві та п.1 наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 слово «приміщень» виключено; слова «окремих приміщень житлового будинку» замінено словами «окремого житлового будинку», а отже відповідно до даного нормативно - правового акту від мереж ЦО може бути відключений тільки окремий житловий будинок (будинки), а відключення окремих приміщень житлових будинків - не передбачено, а самовільне відключення від мереж ЦО та ГВП окремих квартир у багатоповерхових будинках забороняється. Разом з тим, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 15.11.2012 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до виконкому Ковельської міської ради, третьої особи на стороні відповідача ПТМ «Ковельтепло» про визнання незаконною бездіяльність відповідача, визнання незаконним рішення комісії та зобов'язання відповідача надати дозвіл відключення квартири від ЦО, - відмовлено, а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а вищевказане рішення без змін (а.с.7-10). Крім цього, рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26.06.2013 року позовні вимоги ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги за період з серпня 2012 року по квітень 2013 року в сумі 2994,39 гривень задоволено повністю, а ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 20.08.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а вищевказане рішення без змін (а.с.11-17). Також, при подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], ПТМ «Ковельтепло» було сплачено судовий збір в розмірі 121,80 гривень. Ухвалою суду від 11.04.2014 року було скасовано судовий наказ №2Н/159/159/14 виданий 25.03.2014 року за заявою ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по оплаті за комунальні послуги (а.с.18). Згідно ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження ця сума зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Судовий збір відповідно до вимог ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ПТМ «Ковельтепло» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості по оплаті за комунальні послуги в сумі 2346,21 гривень та судового збору в сумі 243,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved