Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

19 серпня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису № 7654 від 07 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення заборгованості в розмірі 29 607 грн 08 коп, за кредитним договором № 491018479 від 17 січня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн, витрати на забезпечення позову в розмірі 454,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2084,00 грн. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відсутність відповідного графіку (розрахунку) нарахування відсотків за користування кредитом, свідчить про сумнівність проведеного відповідачем розрахунку заборгованості та відсутність ознаки безспірності такої заборгованості. Наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з тим, що позивач жодних коштів не отримував та не укладав кредитні та/або інші договори з відповідачем. До того ж заборгованість на суму 29 607,08 грн, яку відповідно нарахував нотаріус, не підтверджена жодними доказами. Стягувачем не було надіслано на адресу боржника вимогу про погашення простроченої заборгованості із зазначенням суми погашення, та не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус належним чином не перевірив безспірність заборгованості та умов кредитного договору і протиправно здійснив виконавчий напис. Крім цього, нотаріусом не було перевірено дотримання строку, встановленого законом для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, що у свою чергу є порушенням законодавства. 28 вересня 2021 року від представника відповідача, АТ «Альфа-Банк» отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивач не наводить жодних розрахунків, не доводить відсутності заборгованості чи наявності боргу у меншому розмірі, ніж визначений кредитом. Вважає, що позивач у порушення умов Договору свої зобов`язання належним чином не виконував, у результаті чого має прострочену заборгованість. Посилання позивача на відсутність у нотаріальній справі необхідних документів, є лише його припущенням, яке не підтверджене жодними доказами. До того ж позивачем не спростовано суму боргу за виконавчими написами. Тому вважає, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Враховуючи зазначене, в задоволенні позову прохав відмовити. Щодо розміру витрат на правову допомогу зазначив, що заперечує проти всіх доводів позовних заяв та проти всіх обставин, яким позивач обґрунтовує позовні вимоги. Розмір правової допомоги вважає завищеним, надуманим, недоведеним жодними доказами та таким, що не відповідає складності справи та сумі, яка стягнута згідно виконавчого напису, тому в разі задоволення позовних вимог повністю або частково, представник позивача прохає суд відмовити у стягненні витрат на правову допомогу за недоведеністю або зменшити їх розмір (а.с.42-50). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 серпня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 серпня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66284534 відкритому на підставі виконавчого напису № 7654, вчиненого 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду. Витребувано у акціонерного товариства «Альфа-Банк» оригінал кредитного договору № 491018479 від 17.01.2020 року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] , на підставі якого вчинявся виконавчий напис № 7654 від 07.06.2021 року. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Бобрищева І. Р, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак остання подала до суду заяву, в якій прохала розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, АТ «Альфа-Банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак у відзиві прохав розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі та винести рішення згідно вимог чинного законодавства. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда О. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригі- дою В. О. на підставі статтей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7654, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 491018479 від 17.01.2020 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк», за період з 21 жовтня 2020 року по 15 березня 2021 року: 6352,15 грн - заборгованості за сумою кредиту; 4077,50 грн - заборгованість за комісією та процентами; 18232,21 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; строкова заборгованість за комісією та процентами - 295,22 грн; 650,00 грн - плату на вчинення виконавчого напису, а всього в сумі 29607,08 грн (а.с. 11). Кредитний договір укладено на підставі Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 491018479 (а.с.12). 26 липня 2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О. С. на підставі заяви про примусове виконання виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 66284534. У межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О. С. 26.07.2021 року винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди на суму 2960,71 грн, та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 500,00 грн. 27.07.2021 року винесена постанова про арешт коштів боржника. 11.08.2021 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 6-10). Суд, дослідивши доводи сторін та надані письмові докази в сукупності, зокрема оферту на укладення угоди про надання кредиту № 491018479 від 17.01.2020 року, анкету-заяву, виписку з рахунку за Кредитним договором № 491018479 надані АТ «Альфа-Банк», повідомлення від 15.03.2021 року про порушення основного зобов`язання, вважає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (а.с.12, 52-59, 62). Так, за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1-2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно- правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Суд вважає не належним доказом виконання відповідачем обов`язку направити повідомлення про порушення основного зобов`язання, оскільки повідомлення, надане відповідачем до суду не містить підтвердження його отримання [PERSON] (а.с.52-53). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) ори- гінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Верховний Суд у своїй Постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Поста- нові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 7654, вчиненого 07.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги є обгрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, 19 серпня 2021 року між позивачем, [PERSON] та адвокатом, Бобрищевою Ілоною Русланівною укладено договір про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер серії ПТ № 205905 на надання правової допомоги (а.с. 14). Відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу, акту приймання-передачі правничих послуг № 5 та розрахункової квитанції від 08.10.2021 року [PERSON] сплатив винагороду адвокату Бобрищевій І. Р. в розмірі 2084 (а.с. 78-81). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Позивачем надано суду оригінал ордеру на надання правової допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, акт приймання-передачі правни- чих послуг, а також письмові докази фактичної їх оплати на суму 2084,00 грн. Суд вважає, що наданий суду розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с.78) відповідає обставинам справи, а понесені позивачем витрати є співмірними зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою та витраченим часом, тому враховуючи, що судом прийнято рішення про задоволення позову, такі витрати підлягають відшкодуванню відповідачем. Клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки представником відповідача не доведено яка саме, зазначена позивачем послуга адвоката не відповідає фактичним обставинам справи. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн. Відповідно до частин 7, 8 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на зазначене, оскільки відповідних клопотань до суду не надходило, заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 серпня 2021 року, у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 7654, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович 07 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 29607,08 грн, до вирішення по суті цивільної справи, єдиний унікальний номер судової справи: 532/843/21 необхідно вважати такими, що продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved