Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

10 лютого 2014 року до суду надійшла позовна заява прокурора Жовтневого району Миколаївської області, що подана в інтересах Спеціалізованої кредитно-фінансової господарської організації "Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі", в якій просить стягнути з відповідачів солідарно борг в загальній сумі 3607 грн. 47 коп. В обґрунтування цих вимог вказував, що між Спеціалізованою кредитно-фінансовою господарською організацією "Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та відповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено договір кредиту на суму 10 000 грн. зі сплатою 3-х відсотків річних терміном на 5-ть років. Починаючи з 2012 року позичальники почали допускати порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим, за ними утворилася заборгованість за період з 01.12.2012 року по 15.11.2013 року в сумі 3607,47 грн., які просить стягнути з позичальників та поручителів [PERSON] та [PERSON] як солідарних боржників, а також покласти на відповідачів судові витрати по справі. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Позивач СКФГО "Миколаївський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що заборгованість виникла через непередбачені сімейні обставини. Проти виконання своїх зобов'язань за договором кредиту не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Вислухавши пояснення прокурора та відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що 28 травня 2008 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про надання кредиту для газифікації та теплопостачання будинку (а.с. 16). Згідно договору № 110 від 22 жовтня 2008 року, позивач надав [PERSON] та [PERSON] кредит на вказані цілі в сумі 10 000 грн. строком на 5 років зі сплатою 3-х відсотків річних (а.с. 31). Відповідно до п.2.6 Договору, у разі порушення умов договору щодо повернення кредиту та процентів, позичальники зобов'язалися вносити плату за користування кредитом та погашати кредит частинами щомісяця до 27 числа. Згідно п. 5.2 Договору позичальники зобов'язалися сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Крім того, між позивачем та [PERSON] і [PERSON] були укладені договори поруки від 22.10.2008 року відповідно № 110/2 та № 110/1, згідно яких поручителі зобов'язалися нести солідарну відповідальність за виконання позичальниками [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним договором кредиту (а.с. 17-20). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з вимог ч.2 ст. 1050 ЦПК України в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Положення ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України вказують, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З наданих документів та пояснень відповідачки [PERSON] слідує, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання. Проте, як встановлено судом, позичальники умови договору порушили. В серпні 2013 року на адресу позичальників та поручителів позивачем було надіслано вимогу про сплату боргу, однак ці вимоги залишилися невиконаними. З розрахунку заборгованості слідує, що станом на 15 листопада 2013 року за позичальниками рахується заборгованість по сплаті кредиту в сумі 2783,09 грн., по відсоткам - 83,72 грн., пеня в сумі 289,72 грн. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 3 відсотки річних в сумі 268,46 грн. та втрати від інфляції в сумі 182,48 грн. Враховуючи, що вимоги позивача про повернення суми боргу відповідачами добровільно не виконано, то відповідно до ст.ст. 553-554, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідачів належить стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи, в сумі 243,60 грн., тобто з кожного по 60 грн. 90 коп.

Outcome: approved