Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Валентина» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ПАТ «Державний ощадний банк України», Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним та таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.04.2006 року між ТОВ «Кінотеатр Валентина» в особі колишнього директора [PERSON] (на сьогоднішній день директором ТОВ «Кінотеатр Валентина» є Міллер В.В. згідно протоколу № 25/11-1 загальних зборів учасників товариства), що діяв згідно довіреності, посвідченої 21.04.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено нотаріальним посвідченням Іпотечний договір за реєстровим № 2566, за яким майном позивача забезпечено виконання перед банком зобов'язання за кредитними договорами громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до п.1.2 цього Договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: будівля кінотеатру «[INFO]», що знаходиться за адресою: 49128, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], загальною площею 1059,4 кв.м. Далі позивач зазначає, що 23.09.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - Відповідач -1) було вчинено виконавчий напис на підставі Договору іпотеки від 26.04.2006 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах суми боргу за кредитними договорами, укладеними громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у розмірі 2 532 143 (два мільйони п'ятсот тридцять дві тисячі сто сорок три) грн. 94 коп. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за № 3859. Далі, банк пред'явив виконавчий напис до Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - третя особа - 2), яким було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису за № 3859, про звернення стягнення на предмет іпотеки, та Актом державного виконавця № 32917610 від 21.11.2012 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будівлю кінотеатру «[INFO]», що знаходиться за адресою: 49128, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], загальною площею 1059,4 кв.м. Вважаючи дії приватного нотаріуса щодо вчинення означеного виконавчого напису незаконними та необґрунтованими позивач змушений звернутися до суду та просити суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23 вересня 2009 року за реєстровим № 3859, вчиненому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на іпотечному договорі від 26 квітня 2006 року, укладеному між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Валентина» щодо запропонування звернення стягнення на нерухоме майно у вигляді будівлі кінотеатру «[INFO]», загальною площею 1059,4 кв.м., позначена літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-1, № 1-6 огорожа, I-IV мостіння, літ. Б - гараж тимчасовий, реєстраційний номер 5088761, яка розташована на земельній ділянці загальною площею 1059,4 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], а також, виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний запис за № 3143779 про обтяження іпотекою нерухомого майна: будівля кінотеатру «[INFO]», загальною площею 1059,4 кв.м., позначена літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-1, № 1-6 огорожа, I-IV мостіння, літ. Б - гараж тимчасовий, реєстраційний номер 5088761, яка розташована на земельній ділянці загальною площею 1059,4 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач -1 - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач -2 - [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, причин неявки суду не повідомив. Відповідач - 3 - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить її підпис в повідомленні про вручення судової повістки. Відповідач - 4 - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить її підпис в повідомленні про вручення судової повістки. Відповідач - 5- [PERSON], у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення судової повістки. Відповідач - 6 - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, її представник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в частині позову до [PERSON], а в іншій частині позов залишила на розсуд суду. Відповідач - 7 - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило, причин неявки суду не повідомила. Відповідач - 8 - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення судової повістки. Відповідач - 9 - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить її підпис в повідомленні про вручення судової повістки. Відповідач -10 - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило, причин неявки суду не повідомила. Відповідач - 11 - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ПАТ «Державний ощадний банк України», у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, також в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій просять розглядати дану справу без участі їх представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги частково за наступних підстав. Так, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 26.04.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Дніпропетровське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України») та ТОВ «Кінотеатр Валентина» на забезпечення виконання перед банком зобов'язань громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кредитними договорами, укладено Іпотечний договір. Згідно п.1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: будівля кінотеатру «[INFO]», загальною площею 1059,4 кв.м., позначена літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-1, № 1-6 огорожа, I-IV мостіння, літ. Б - гараж тимчасовий, реєстраційний номер 5088761, яка розташована на земельній ділянці загальною площею 1059,4 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS]. В той же день, 26.04.2006 року, вищевказаний іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 2566, та, як наслідок, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна до припинення договору іпотеки. Судом також встановлено, що 23.09.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за № 3859, відповідно до якого означеним відповідачам було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме на: будівлю кінотеатру «[INFO]», загальною площею 1059,4 кв.м., позначена літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-1, № 1-6 огорожа, I-IV мостіння, літ. Б - гараж тимчасовий, реєстраційний номер 5088761, яка розташована на земельній ділянці загальною площею 1059,4 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], що належить на праві власності ТОВ «Кінотеатр Валентина» на загальну суму 2 160 303 грн. 94 коп. Судом встановлено, 06.06.2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ Пономаренко Олександром Олександровичем, з метою виконання зазначеного виконавчого документа (виконавчого напису) за № 3859 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пономаренко Олександром Олександровичем, згідно виконавчого напису за № 3859, вчиненого 23.09.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], виконано опис майна, належного боржнику, що підтверджується Актом опису та арешту № 32917610. Задовольняючи позов частково суд виходив з наступного. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно зі ст. 16 ЦК України, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Поряд із цим, цивільні права особа здійснює, а цивільні обов'язки - виконує у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст.ст. 12-14, ст. 20 ЦК України). Отже, особа вправі вимагати захисту свого порушеного права у порядку, встановленому законом або договором. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, і зобов'язаний вчиняти нотаріальні дії із дотриманням вимог закону та відмовити у вчиненні такої дії в разі її невідповідності законодавству України (ст. 18 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 7, 87 Закону України «Про нотаріат»). В даному випадку судом вирішується не спір між боржником і стягувачем, а розглядаються позовні вимоги про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, та йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 1 ст. 35 вищевказаного закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Отже, при вирішенні спорів, предметом яких є звернення стягнення на майно, передане в іпотеку чи в заставу принциповим вважається встановлення судом факту невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, лише за умови якого кредитор має право ініціювати звернення стягнення на предмет іпотеки/застави. Відповідно до положень статей 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Надсилання такої вимоги також передбачено п. 6.1. Іпотечного договору, що був укладений 26.04.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Кінотеатр Валентина». Судом встановлено, що 15.06.2009 року з боку відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» на адресу інших відповідачів була надіслана вимога про усунення порушень, в якому зазначалось про порушення зобов'язань за кредитними договорами у вигляді несплати боржниками простроченої заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам, пеня за несвоєчасне погашення відсотків, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, та містилось попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Разом з цим, оглядом вказаного повідомлення судом було встановлено, що розмір заборгованості було обраховано станом на 12.05.2009 року на загальну суму 2 363 203 (два мільйона триста шістдесят три тисячі двісті три) грн.. 87 копійок. Проте, зобов'язань за кредитними договорами відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконали, заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України» не погасили. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів» від 29 червня 1999 року №1172», а також положенням Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, а також наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року №2368/5. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №283/8882 від 3 березня 2004 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. За змістом п. 3.1, 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку та ст. 87 Закону України "Про нотаріат" заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Оглядом вказаного виконавчого напису судом встановлено, що нотаріус у такому виконавчому документі пропонує звернути стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за названими кредитними договорами, яка обчислена вже станом на 23 вересня 2009 року та у загальній сумі 2 530 143 (два мільйони п'ятсот тридцять тисяч сто сорок три) грн. 94 копійки. З наведеного вбачається, що період за який стягується заборгованість за спірним виконавчим написом, розмір нарахованих сум по заборгованості, відсотків за користування кредитом та пені, зазначених у виконавчому написі нотаріуса, не співпадає із розміром сум та періодом стягнення, які вказував банк у своїй вимозі про дострокове погашення кредитних коштів від 15.06.2009 року (так вимога про усунення порушень визначає такий період станом 12.05.2009 року та містить загальну суму заборгованості у розмірі 2 363 203 (два мільйона триста шістдесят три тисячі двісті три) грн. 87 копійок., в той час як спірний виконавчий напис визначає такий період вже станом на 23 вересня 2009 року на загальну суму 2 530 143 (два мільйони п'ятсот тридцять тисяч сто сорок три) грн. 94 копійки. При цьому, суд зауважує, що належних та допустимих доказів надіслання боржникам та іпотекодавцю вимоги про усунення порушення договору за період з 12 травня 2009 року по 23 вересня 2009 року суду не представлено. Нормами статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд зазначає про відсутність достатніх правових підстав для звернення банку за вчиненням виконавчого напису та для вчинення самого напису щодо стягнення заборгованості за період 12 травня 2009 року по 23 вересня 2009 року через відсутність письмової вимоги кредитора про усунення порушень кредитних договорів та іпотечного договору за означений період часу. Відтак заборгованість, яка виникла у зв'язку з порушенням умов вищевказаних кредитних договорів, та на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріуса за означений період, не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а тому не може стягуватись шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису за даний період часу. За вищевказаних вимог чинного законодавства та встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, він є таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Стосовно заяви представника про застосування строків позовної давності, суд зазначає про наступне. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що належне повідомлення позивача по справі про вчинений виконавчий напис відбулося у червні 2012 року внаслідок відкриття виконавчого провадження Ленінським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі такого виконавчого документу. Відтак звернення до суду ТОВ «Кінотеатр Валентина» із даним позовом відбулося в межах трирічного строку із дня, коли позивач дізнався про обставину порушення свого права. Суд відхиляє доводи представника ПАТ «Державний ощадний банк України» посилання на лист від 07.10.2009 року підписаний начебто уповноваженим представником ТОВ «Кінотеатр Валентина» [PERSON], як на доказ того, що позивачеві було достеменно відомо про існування виконавчого напису ще у 2009 році. Так, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 року по справі № 904/5215/13 було встановлено, що у директора ТОВ «Кінотеатр «Валентина» не було повноважень щодо видачі представникові ТОВ "Кінотеатр "Валентина" довіреності від 21 квітня 2006р. з правом подавати заяви, розписуватись, отримувати необхідні довідки та документи, підписувати договори поруки та застави, згідно протоколу загальних зборів ТОВ "Кінотеатр "Валентина" № 7 від 10.04.2006 р., а також, сплачувати необхідні платежі та виконувати всі інші дії та формальності, пов'язані з цією довіреністю. Судом встановлено, що означена постанова набула чинності у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, встановлені в порядку господарського судочинства обставини щодо відсутності повноважень у директора ТОВ «Кінотеатр «Валентина» на подання відповідних заяв в межах виконання договору іпотеки, дає підстави суду вважати, що [PERSON] в даному випадку не був уповноваженим представником ТОВ «Кінотеатр Валентина» з означених питань. А тому означений лист від 07.10.2009 року є недопустимим доказом по даній цивільній справі в силу вимог ч.2 ст. 59 ЦПК України. Будь-яких інших доказів повідомлення до червня 2009 року ТОВ «Кінотеатр «Валентина» про наявність означеного спірного виконавчого напису матеріали справи не містять. Стосовно вимоги про вилучення відповідного реєстраційного запису з Державного реєстру іпотек за реєстраційним № 3143779 суд зазначає про таке. При розгляді справи та винесенні рішення по суті спору, суд керується вимогами ст. 11 ЦПК України відповідно до змісту якої суд розглядає справи виключно в межах заявлених вимог на підставі доказів, поданих сторонами. Суд зазначає, що з боку сторони позивача на неодноразові пропозиції головуючого по справі не було надано доказу щодо реєстрації у означеному Державному реєстрі іпотек (витягу із реєстру тощо) обтяження майна, яка належить позивачеві, за відповідним реєстраційним № 314377. Суд також зауважує, що діяльність Державного реєстру іпотек є припиненою, а Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів України «Про деякі питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 5 вересня 2012 р. № 824 є таким, що втратив чинність у зв'язку із запровадженням діяльності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відтак позовна вимога про вилучення відповідного запису з Державного реєстру іпотек є такою, що заявлена без врахування означених обставин справи та вимог чинного законодавства. З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе позов задовольнити лише частково, та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23 вересня 2009 року за реєстровим № 3859, вчиненому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на іпотечному договорі від 26 квітня 2006 року, укладеному між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Валентина» щодо запропонування звернення стягнення на нерухоме майно у вигляді будівлі кінотеатру «[INFO]», загальною площею 1059,4 кв.м., позначена літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-1, № 1-6 огорожа, I-IV мостіння, літ. Б - гараж тимчасовий, реєстраційний номер 5088761, яка розташована на земельній ділянці загальною площею 1059,4 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Також відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи підставу та предмет даного цивільного спору, суд вважає за необхідне стягнути з приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр Валентина» понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial