Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 01.06.2000 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб за час якого у них народився син, [PERSON] [INFO] 06.03.2009р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Згідно з їх домовленістю син залишився на її утриманні та проживав із нею, від аліментів вона відмовилась. Весь цей час, відповідач не цікавився сином, не брав участі у його вихованні. Однак протягом останнього року відповідач, зробив спробу зблизитись з дитиною, почав негативно впливати на сина, у червні 2016 року, відповідач одноосібно вирішив змінити місце проживання дитини, що негативно позначилося на поведінці сина та рівню його освіти. Надаючи йому негативний приклад відповідач сприяв тому, що син почав пропускати уроки в школі, перестав цікавитись навчанням, а проводить багато часу у квартирі батька, де йому потурають в неробстві, грі в карти, комп'ютерним іграм не в міру та іншими сумнівними заняттями. Син почав відвідувати нічні клуби, приходити додому пізно. В поведінці сина проявляються негативні тенденції, що виражаються у зневазі до неї як до матері, до думки старших, зневага до загальноприйнятих норм поведінки. За прикладом відповідача син почав обманювати. Відповідач сприяв переходу сина з ЗОШ-13 де він навчався у 10-му класі, у вечірню школу, що негативно позначилось на рівень його знань. З метою ізоляції сина від негативного впливу відповідача, виправити поведінку сина, пробудити в нього цікавість до навчання, наставити на шлях виправлення, сприяти всебічному розвитку, повернути до нормального життя, а також вберегти його від небезпеки, яка викликана перебуванням та спілкуванням сина з відповідачем, просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити в повному обсязі. Крім того просять не брати до уваги подані відповідачем докази надання матеріальної допомоги синові, оскільки фактично відповідач був винен значну суму коштів позивачу, та які повертав частинами під виглядом допомоги синові. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позову не визнали та подали суду письмове заперечення в якому зазначили, що не має жодної з підстав передбачених Сімейним кодексом України для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. Вважають, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях позивача, носять абстрактний характер і є, по суті, суб'єктивною думкою позивача, яка жодним чином не відображає реальних обставин справи. Крім цього просить суд взяти до уваги висновок складений Службою у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради яким, було рекомендовано відмовити в позбавленні батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] Крім того відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він дуже любить сина, весь час намагався його підтримати матеріально та брати участь у його житті. В 2016 році син переїхав жити до нього з власної ініціативи, оскільки в нього виник конфлікт з матір'ю, він прийняв сина та піклувався про нього, намагався підтримати його, однак ніколи не настроював його проти матері. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні суду пояснила, що неповнолітній [PERSON], [INFO], на даний час перебуває у перехідному віці, та піддається впливу з боку оточуючих, на засіданні комісії він повідомив, що вважає неприпустимим позбавлення батьківських прав його батька [PERSON], оскільки він однаково любить мату та батька. Однак в подальшому [PERSON] під впливом матері змінює думку відносно батька. Крім того представник підтримала наданий органом опіки та піклування висновок щодо недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки [PERSON] в міру свого матеріального становища та віку намагається брати участь у житті та вихованні сина, любить останнього та не уникає від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенні до сина. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: Як вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2008 року розірвано шлюб укладений 01.06.2000 року між [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований за місцем реєстрації його матері [PERSON], а саме в [ADDRESS], що підтверджується відмітками про реєстрацію у будинковій книзі виданій на зазначене житлове приміщення. Згідно договору дарування посвідченого 20.08.2009 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] ( дарувальник) подарував малолітньому [PERSON] від імені якого діє мати [PERSON], 29/100 часток двокімнатної квартири [ADDRESS]. Наказом №390 Тернопільської ЗОШ І-ІІІ Ступенів №13 Тернопільської міської ради від 14.11.2016 року [PERSON], учня 10 класу відраховано зі складу школярів, як такого, що вибув на навчання у Тернопільську вечірню школу. Як вбачається з характеристики учня 10 - В класу заочної форми навчання Тернопільської вечірньої школи, [PERSON], [INFO] зарахований на навчання 14.11.2016 року, навчальні сесії відвідує систематично, навчається на достатній рівень. Зарекомендував себе, як вихований, ввічливий, здібний, старанний, врівноважений учень, який проявляє інтерес до природничих наук. Підтримує товариські стосунки з однокласниками. Згідно табеля навчальних досягнень учня 10 - В класу Тернопільської вечірньої школи за 2016-2017 р.р., [PERSON], [INFO] навчається на достатній рівень. Як вбачається з копії розписок [PERSON], останній за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року, щомісячно отримував від батька [PERSON] грошову допомогу в сумі 400,00 грн. Відповідно до висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29.03.2017 року за №215, комісією встановлено, що мати дитини [PERSON], [INFO] - [PERSON] повідомила, що батько дитини [PERSON] до червня 2016 року не приймав участь вихованні дитини, не надав матеріальної допомоги, не цікавився станом здоров'я, не піклувався про духовний, моральний та фізичний розвиток. З червня 2016 року їх неповнолітній син [PERSON] почергово проживав або з батьком, або з матір'ю. На думку матері батько дитини негативно впливає на моральний, фізичний та психологічний розвиток дитини оскільки син залишив навчання в ЗОШ №13 та перевівся у вечірню школу, проводить багато часу з батьком. Неповнолітній [PERSON], 2000 р.н.. на засіданні комісії повідомив, що позбавлення батька батьківських прав є недопустимим, він любить однаково як батька, так і мати. Крім того [PERSON] повідомив, що з липня 2016 року проживає разом з батьком, який турбується про нього, цікавиться його життям та навчанням. Батько дитини [PERSON] заперечив позбавлення його батьківських прав оскільки, належним чином виконує батьківські обов'язки відносно сина [PERSON]. Оскільки [PERSON] не долучено підтверджуючих документів щодо невиконання батьківських обов'язків батьком [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON], комісія з захисту прав дитини органу опіки та піклування вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] недостатньо. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.ст.10 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є хресною мамою [PERSON], [INFO], та може підтвердити, що [PERSON] дуже любить свого сина [PERSON], спілкується з ним, матеріально йому допомагає, та стосунки між ними були хороші, однак останнім часом [PERSON] під впливом матері відсторонився від батька, оскільки між батьками дитини неприязні стосунки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином відповідача від першого шлюбу, та може підтвердити, що [PERSON] дуже любить свого сина [PERSON], спілкується з ним, матеріально йому допомагає, та хоче брати участь у його вихованні та готовий підтримати сина у його житті. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], суду пояснив, що він у 2016 році пішов жити до батька коли в нього погіршилися стосунки з матір'ю. Батько прийняв його та добре до нього ставився, а тому він комісії у службі у справах дітей повідомив, що любить батька та вважав, що його не слід позбавляти батьківських прав. Однак в подальшому він зрозумів, що мати хоче йому кращого життя, а батько чинить на нього негативний вплив, оскільки потакає йому у всьому, а тому вважає, що батька слід позбавити батьківських прав, щодо нього, як сина. Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини, які чинять неоднозначний плив на їх сина [PERSON]. З пояснень відповідача вбачається, що він намагається підтримувати зв'язок з сином та щиро бажає брати участь в його вихованні. Судом не встановлено, а позивачкою не доведено в судовому засіданні фактів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. Позивачкою не подано до суду доказів негативної характеристики відповідача чи вчинення ним неправомірних дій, щодо дитини. Відповідач надає матеріальну допомогу синові [PERSON], що свідчить про бажання відповідача спілкуватись з сином, приймати участь у його вихованні. Наданий в якості доказу висновок органу опіки і піклування, про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам неповнолітнього [PERSON], який буде позбавлений спілкування з батьком, який висловлює бажання брати участь у вихованні своєї дитини. Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, [PERSON] категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, прагне брати участь у вихованні сина, суд вважає, за недоцільне позбавляти відповідача батьківських прав по відношенню до сина і надати йому можливість на спілкування з ним. Разом з тим, суд приймає до уваги роз'яснення, дані у п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно яких суд, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина [PERSON], оскільки ухилення від них є підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed