Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

у серпні 2019 року Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в котрому просив стягнути з останньої заборгованість за договором про навчання з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальній сумі 15 400,60 грн., а також 1 921,00 грн. судового збору. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.09.2013 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 13-1/ОФ/-2638, за умовами якого університет брав на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за напрямом підготовки "Туризм" за очною формою навчання її сина - [PERSON] . Відповідно до п. 3.3. договору вартість навчання за один навчальний семестр відповідає вартості 5 календарних місяців з оплатою 1 660 грн. за місяць. [PERSON] був зарахований на навчання на перший курс до університету з 01.09.2013 року відповідно до наказу ректора № 2012/ст від 10.09.2013 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала. Сплатила за перший, другий та частково за третій навчальні семестри. Борг по оплаті за третій навчальний семестр склав 5 600,00 грн. Студент [PERSON] склав семестровий контроль третього навчального семестру лише з чотирьох навчальних дисциплін, чим порушив п. 2.3.1. договору. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 216/ст від 23.02.2015 року студента [PERSON] було відраховано з університету з 23.02.2015 року за академічну неуспішність та порушення умов договору (несплата за навчання). Відповідно до п. 4.2. договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг Замовник сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен календарний день заборгованості. За період заборгованості з 11.09.2014 року по 10.09.2015 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 2 503,80 грн. Крім того, інфляційне збільшення суми боргу за період з 11.09.2014 року по 05.08.2019 року становить 7 296,80 грн. Ухвалою від 20.08.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 21.11.2019 року (а.с. 26-27). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 13-1/ОФ/-2638, за умовами якого університет брав на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за напрямом підготовки "Туризм" за очною формою навчання її сина - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до п. 3.3. договору вартість навчання за один навчальний семестр відповідає вартості 5 календарних місяців з оплатою 1 660 грн. за місяць. [PERSON] був зарахований на навчання на перший курс до університету з 01.09.2013 року відповідно до наказу ректора № 2012/ст від 10.09.2013 року (а.с. 13). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала. Сплатила за перший, другий та частково за третій навчальні семестри. Борг по оплаті за третій навчальний семестр склав 5 600,00 грн. (а.с. 15-18). Студент [PERSON] склав семестровий контроль третього навчального семестру лише з чотирьох навчальних дисциплін, чим порушив п. 2.3.1. договору. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 216/ст від 23.02.2015 року студента [PERSON] було відраховано з університету з 23.02.2015 року за академічну неуспішність та порушення умов договору (несплата за навчання) (а.с. 14). Відповідно до п. 4.2. договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг Замовник сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен календарний день заборгованості. За період заборгованості з 11.09.2014 року по 10.09.2015 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 2 503,80 грн. Крім того, інфляційне збільшення суми боргу за період з 11.09.2014 року по 05.08.2019 року становить 7 296,80 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості, наданий суду і відповідає вимогам закону. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 10.09.2013 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 13-1/ОФ/-2638, за умовами якого університет брав на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу по здійсненню навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за напрямом підготовки "Туризм" за очною формою навчання її сина - [PERSON] на платній основі, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що [PERSON] здійснила оплату за навчання згідно умов договору. Разом з цим, доказів на спростування вказаної вище заборгованості, відповідачем не надано. З огляду на наведене вище , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача , а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 638, 903 ЦК України,

Outcome: approved