Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому зазначають , що підставою для звернення до суду є та о обставина , що відповідач, безпідставно відмовивши їм у затвердженні проектів землеустрою, порушив право на отримання кожному у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Так позивачам, на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (яке у квітні 2017 року на підставі норм ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України було наділене повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб , було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність кожному з них земельної ділянки загальною орієнтовною площею 2,0000 га. Дозволи на розробку проектів землеустрою щодо надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства Позивачам надано за рахунок однієї земельної ділянки на території Миколаївської сільської ради, кадастровий номер якої до поділу - 1223882500:05:001:1204 площею 58,3000 га. У проектах землеустрою державне підприємство «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» здійснило розбивку земельної ділянки кадастровий номер1223882500:05:001:1204 на 28 земельних ділянок по 1,98 га. На місці вказаної земельної ділянки були утворені 19 новостворених земельних ділянок площею 1,98 га та 1 земельна ділянка площею 17,82 га, кадастровий номер 1223882500:05:001:0094. Відповідно до ст. 117 ЗК України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було передано земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:0094 площею 17,8200 га., сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту з державної в комунальну власність Миколаївської сільської ради як об`єднаної територіальної громади. Приймання-передача вказаної земельної ділянки здійснена на підставі Акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну №б/н від 27.09.2018 року. Право комунальної власності на вищевказану земельну ділянку Відповідач набув після державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 29020218 від 16.11.2018 р. Вищевказані відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2019 р., яка офіційно сформовані по вказаній земельній ділянці. При передачі земельних ділянок з державної в комунальну власність до Миколаївської сільської ради перейшли відповідно права та обов`язки власника та розпорядника прийнятої земельної ділянки. Розробку проектів землеустрою Позивачами доручено Державному підприємству "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Кожний з розроблених проектів землеустрою погоджений відповідним експертом державної експертизи. Розроблені проекти землеустрою щодо цих ділянок були подані Позивачами до головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для реєстрації земельних ділянок. ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області було відмовлено у державній реєстрації земельних ділянок та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Не погодившись з вказаними відмовами - Позивачі звернулися до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 р., по справі №160/5977/19, яке набрало законної сили, задоволено адміністративний позов всіх осіб, що є Позивачами по даній справі, до ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови в проведенні державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснити державну реєстрацію 9 земельних ділянок за заявами кожного з Позивачів площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на підставі розроблених проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність кожному з Позивачів для ведення особистого селянського господарства, розробленої на підставі наказів головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, датованих квітнем 2017 р., за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 1223882500:05:001:0094 площею 17,8200 га. 16.11.2019 р., Головним управлінням Держгеокадастру в Дніпропетровській області проведено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 1223882500:05:001:1317 (за заявою Позивача 1); 1223882500 :05 :001 :1318 (за заявою Позивача 2); 1223882500 :05:001:1314 (за заявою Позивача 3); 1223882500 :05:001:1313 (за заявою Позивача 4); 1223882500 :05:001:1321 (за заявою Позивача 5); 1223882500 :05:001:1315 (за заявою Позивача 6); 1223882500 :05:001:1316 (за заявою Позивача 7); 1223882500 :05:001:1320 (за заявою Позивача 8); 1223882500 :05:001:1319 (за заявою Позивача 9), згідно розроблених проектів землеустрою з присвоєнням кожній з них кадастрового номеру та внесенням відомостей про кожну земельну ділянку (площі, цільового призначення цільового призначення, форми власності тощо) до Державного земельного кадастру України. Вказані обставини підтверджуються відмітками Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області на проектах землеустрою Позивачів про внесення електронного документа щодо вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру. Внаслідок цього земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:0094 площею 17,8200 га., поділено на 9 земельних ділянок кожна площею по 1,9800 га. У штаті Миколаївської сільської ради наявний державний реєстратор речових прав на нерухоме майно. Після поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223882500:05:001:0094 площею 17,8200 га., та державної реєстрації 9 новостворених земельних ділянок відповідач, з метою подальшої можливості їх передачі у приватну власність позивачам (на підставі пункту 9 ст. 118 ЗК України) повинен зареєструвати за собою право комунальної власності на кожну вказану ділянку. До даного часу відповідач навмисно за собою таке право власності не зареєстрував з метою унеможливлення розпорядження вказаними земельними ділянками на користь позивачів. 03.12.2019 року проекти землеустрою разом з відповідними заявами позивачами надано до Миколаївської сільської ради для затвердження та прийняття рішення про передачу кожної з вказаних земельних ділянок у приватну власність. Рішенням Миколаївської сільської ради 38 сесії 7 скликання від 20 грудня 2019 року кожному з позивачів відмовлено в затвердженні розроблених проектів землеустрою. У тексті вказаного рішення немає посилання на причину такої відмови та відсутнє посилання на конкретну частину (пункт, абзац) статей законодавства на обгрунтування прийнятого рішення. У кожному оскаржуваному рішенні відповідача зроблене посилання на відсутність погодження проектів землеустрою з об`єднаною територіальною громадою, а також на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №29020218 від 16.11.2019 р., якого не існує. Також звертають особливу увагу суду на ту обставину, що абзацом 4 розпорядження Кабінету Міністрів України щодо "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад" №60-р від 31.01.2018 року передбачено, що Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р., забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Заяви ж про затвердження проектів землеустрою були подані до Миколаївської сільської ради Позивачами 11.03.2019 року, тобто вже після передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність та реєстрації за відповідачем права комунальної власності на вказані земельні ділянки. Порядок погодження проекту землеустрою передбачений ст. 186-1 ЗК України. Але вказана стаття не містить жодної норми щодо необхідності погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 10 ст. 186 ЗК України робочі проекти землеустрою підлягають погодженню територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно з ч. 19 ст. 186 ЗК України, документація із землеустрою подається для проведення державної експертизи землевпорядної документації у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про державну експертизу землевпорядної документації" (висновок про проведення державної експертизи та погодження експерта наявний в кожному проекті землеустрою). Частиною 17 ст. 186 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Таким чином, необхідність погодження Миколаївською сільською радою вказаних проектів земелеустрою законодавством не передбачена. Відповідно, відсутність такого погодження не є порушенням земельного законодавства і не може бути підставою для відмови в затвердженні документації з землеустрою. При цьому, позивачами повністю дотримано регламентовану законодавством процедуру виготовлення та погодження проектів землеустрою. Отже між позивачами та відповідачем виник спір, внаслідок якого Миколаївською сільською радою їм протиправно відмовлено у передачі земельних ділянок у приватну власність, що є порушенням права кожного з Позивачів на отримання у приватну власність земельної ділянки на території Миколаївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Заходи забезпечення позову та доказів за даним позовом Позивачами не вживалися. Позивачі підтверджують те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивачі очікують понести у зв`язку із розглядом справи складаються з суми судового збору в розмірі 15134,40 грн., = 840,80 грн., (ставка судового збору) Х 9 (кількість позивачів) Х 2 (кількість позовних вимог). Розрахунок ціни позову складається з суми нормативно-грошової оцінки кожної земельної ділянки, яка є предметом спору по даній справі: 1 [PERSON] 1223882500 :05:001:1317 58976,49 грн. 2 [PERSON] 1223882500 :05:001:1318 58976,49 грн. 3 [PERSON] 1223882500 :05:001:1314 58976,49 грн. 4 [PERSON] 1223882500 :05:001:1313 58976,49 грн. 5 [PERSON] 1223882500 :05:001:1321 57922,06 грн. 6 [PERSON] 1223882500 :05:001:1315 58976,49 грн. 7 [PERSON] 1223882500 :05:001:1316 58976,49 грн. 8 [PERSON] 1223882500 :05:001:1320 58976,49грн. 9 [PERSON] 1223882500 :05:001:1319 58976,49 грн. Згідно відомостей ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області розмір нормативно-грошової оцінки кожної спірної земельної ділянки додається. Згідно ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Частиною 2 ст. 188 ЦПК України передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Просять суд : 1. Визнати протиправними та скасувати наступні рішення 38 сесії 7 скликання Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області: від 20 грудня 2019 року №1081 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1075 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1080 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1076 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1077 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1078 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1079 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1082 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність"; від 20 грудня 2019 року №1074 "Про відмову в затвердження проекту землеустрою [PERSON] щодо відведення земельної ділянки у власність". 2. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1317 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 3. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1318 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 4. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:0093 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 5. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1313 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 6. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1321 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 7. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1315 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 8. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1316 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 9. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1320 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. 10. Визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223882500:05:001:1319 площею 1,9800 га., на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги своїх довірителів , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищевказаного. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав При цьому в своєму поясненні не оспорює фактичні обставини справи . Свою позицію отбгрунтовує тим , що дійсно на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було передано вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту з державної в комунальну власність Миколаївської сільської ради як об`єднаної територіальної громади. Питання про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність позивачу було розглянуто на сесії Миколаївської сільської ради і позивачу було відмовлено . Підставою до прийняття такого рішення є та обставина , що депутати сільської ради при виконанні своїх делегованих повноважень в першу чергу повинні турбуватися за наповнення місцевого бюджету сільської ради , щоб мати можливість вирішувати всі нагальні питання , пов`язанні з життям місцевої об`єднаної громади. В даній конкретній ситуації сільській раді значно вигідніше спірну земельну ділянку здати в оренду , отримувати орендну плату , ніж безкоштовно передати її у приватну власність позивачам. Тобто , в даному випадку на першому місці стояло питання про доцільність передачі ділянок у володіння громадян. Крім того , представник зазначає , що проект землеустрою не був узгоджений з сільською радою , а тому при передачі земельних ділянок у володіння не було відомо існування певних вимог третіх осіб на спірні земельні ділянки. Також , представник відповідача посилається на постанову ВСУ від 12.02.2020 р. В даній постанові ВСУ прийняв рішення про повернення державі в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельної ділянки площею 58.га , яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Тобто у спірну земельну ділянку входять земельні ділянки позивачів і сільська рада мала намір їх об`єднати та передати її у державну власність. Свої доводи , викладені у їхньому відзиві на позов підтримує в повному обсязі , вважає , що спірні рішення їхньої сільської ради є законними , мотивованими , а тому в позові слід відмовити . Інші позивачі в судове засідання не з`явилися. В своїх заявах кожен просить суд справу розглянути без їхньої участі. Позов підтримують. Суд ухвалив справу розглянути без участі вказаних позивачів. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається , що позивачі звернулися з відповідними заявами до директора ДП « Дніпропетровський інститут землеустрою» , в якій просять розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кожному у власність для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської сільської ради … Наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області кожному позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель с/г призначення державної власності , розташованої за межами населеного пункту на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , орієнтовний розмір земельної ділянки 2.00 га , із цільовим призначенням ( 01.03) - для ведення особистого селянського господарства ( далі Проект ). На підстав даного документу ДП « Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» , на виконання договору між даною установою та позивачами , було виготовлено вищевказаний Проект землеустрою . В даному Проекті , крім інших посилань та обґрунтувань , зазначається , що відповідно до ЗК України передбачено відвести у власність кожному заявнику ( позивачу) земельну ділянку на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району загальною площею 1.9800 га , в т.ч. ріллі - 1.9800 га. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню з територіальним органом Держгеокадастру та підлягає затвердженню відповідно до повноважень визначених ст.. 122 ЗК України. Також з матеріалів даного Проекту ( Довідка) вбачається , що спірна земельна ділянка входить в єдиний масив площею 58.3 га , форма власності державна , категорія земель - сільськогосподарське призначення , рілля , землі резервного фонду , не надані в постійне користування , користувач - відсутній . Також є довідка Дніпропетровського обласного центру з охорони історико-культурних цінностей про те , що обмеження , що можуть накладатися відповідно до пам`яткоохоронного законодавства , відсутні . В своїх клопотаннях позивачі просять ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою… Отримавши вищевказані документи , кожен з позивачів звернувся з відповідною заявою до голови Миколаївської сільської ради , в якій просять затвердити проект землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки за присвоєними кадастровими номерами у власність для ведення особистого селянського господарства … 20.12..2019 р. 38 сесією сьомого скликання Миколаївської сільської радою Петропавлівського району Дніпропетровської області були прийняті спірні рішення , яким кожному позивачу окремо було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою . В обгрунтування прийнятого рішення депутатами враховувалося рішення постійної комісії з питань земельних відносин , природокористування , планування території , будівництва , архітектури , охорони пам`яток , історичного середовища та благоустрою , а також є посилання на відсутність погодження з об`єднаною територіальної громадою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно … вбачається , що інформація на спірні земельні ділянки відсутня . Приймаючи рішення про задоволення даного позову , суд бере до уваги наступні норми матеріального права . Згідно з п. 7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, також позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею статті статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК). Відповідно до п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України зазначено спосіб захисту: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,органу владиАвтономноїРеспубліки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, а відповідно до ст.. 125 ЗК України захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч. 10 ст. 59 ЗУ « Про місцеве самоврядування ( Закон № 280 ) рішення органів місцевого самоврядування можуть бути визнані незаконними в судовому порядку з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України або прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб . Нормами ст.. 18 ЗК України встановлені підстави та порядок приватизації земельних ділянок громадянами, що належать до земель держаної і комунальної власності. Згідно з цією нормою громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Крім того , абзацом 4 розпорядження КМУ щодо « Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад" №60-р від 31.01.2018 року передбачено, що Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р., забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами , шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" . Відповідно до ст.. 6 ЗК України громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Відповідно до ч. 10 ст. 186 ЗК України, робочі проекти землеустрою підлягають погодженню територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною 17 ст. 186 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Згідно із ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Частиною 10 ст. 118 ЗК України визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. ВСУ в постанові від 19.06.2018 у справі № 816/1920/17 сформував наступну правову позицію: «Системний аналіз наведених правових норм (ст. ст. 118, 122, 123, 186-1 Земельного кодексу України) дає підстави дійти до висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність». Ст. 2 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні ( далі - Закон) встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Одним з основних принципів місцевого самоврядування є законність та гласність (стаття 4 Закону). Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону). Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин. Таким чином , суд погоджується з доводами та обґрунтуваннями представника позивача про безпідставність та не вмотивованість відмови відповідача у затверджені проекту землеустрою щодо відведення кожному позивачу земельної ділянки. Адже , вищезазначеною нормою чітко прописано підстави для відмови у затверджені вказаного Проекту ( ч. 17 ст. 186 ЗК України ) . Представник відповідача обгрунтовуючи свою позиція щодо невизнання позову посилається на ту обставину , що сільська рада приймаючі спірні рішення про відмову у затвердженні проектів землеустрою позивачів керувалася принципом доцільності , тобто використала свої дискреційні повноваження . Суд вважає , що дані доводи є безпідставними . При цьому суд бере до уваги наступне. За Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 від 11.03.1980 дискреційними є повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин. Тобто дискрецією є законодавчо закріплена можливість певного державного органу вибирати одне з альтернативних діянь. Причому, кожна з таких альтернатив є правомірною (з постанови Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 816/591/15-а). Водночас відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, варіанти рішення, дії чи бездіяльності, які може прийняти/здійснити державний орган в результаті реалізації ним свого дискреційного повноваження, повинні бути нормативно закріплені. Крім того , суд не бере дотуваги твердження представника відповідача про те , що спірні проекти землеустрою не відповідають чинному законодавству , так як не були попередньо узгодженні з сільською радою. З цього приводу суд зазначає , що в матеріалах справи є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.2019 р. ( справа № 160/5977/19) за позовами вищевказаних позивачів до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області , третя особа …- Миколаївська сільська рада Петропавлівського раойну Дніпропетровської області про визнання протправними дій та зобов1язання вчинити певні дії. Рішенням данного суду позовні вимоги всіх позивачів було задовлено , визнано протиправними відмови ГУ Держгеокадастру та зобов`язаного даний орган здійснити державну реєстрацію земельних ділянок на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В мотивуальній частині данного рішення зазначається , що можна стверджувати , що такі проекти в повній мірі відповідають положенням законодавства , зокрема ст. 50 ЗУ « Про землеустрій» , яка визначає підстави складання такого проекту та складові його часьтини ( перелік додатків ) , які є його невід`ємними елементами , що підтверджено висновками експерта державної експертизи. … Позивачами подано повний пакет документів , зокрема , проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарствата виконані інші умови , передбачені чиним законодавством. Таким чином , у відповідача відсутні підстави для відмови в державній реєстрації земельних ділянок позивачів. Згідно з ч.ч.3.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Також суд не бере до уваги посилання представника позивача на постанову ВСУ від 12.02.2020 р. ( справа № 188/823/17/ , провадження № 61-3962св19. В даному рішенні касаційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області було задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23.01.2019 р. скасовано , рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 р. залишено в силі. Беручи до уваги дане рішення , представник відповідача посилається на рішення суду першої інстанції , яким зобов`язано відповідача [PERSON] повернути державі в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 58.3 га на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , кадастровий но мер 12238825000:05:001:1204 … у стані не гіршому порівняно з тим , у якому [PERSON] одержав її в оренду , шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі землі. Тобто , в даній ситуації представник відповідача вважає , що на виконання вказаного рішення ВСУ спірну земельну ділянку слід повернути державі , в особі ГУ Держгеокадастру , а тому саме ця обставина була однією з підстав для відмови позивачам у затвердженні проектів землеустрою. На думку , суду дана позицію є не що інше , як суб`єктивне тлумачення норм права та є спробою обґрунтування своєї безпідставної поведінки щодо предмету спору. Таким чином , з огляду на вищезазначене позов слід задовольнити в повному обсязі . Також суд вважає , що з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати ( судовий збір ). На підставі викладеного ,

Outcome: approved