Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ТОВ АФ «Насіння» про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 21.07.2009 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого останньому в якості позики було передано 46\~000 гривень з умовою повернення грошових коштів до 21.07.2012 року. З метою забезпечення виконання умов договору позики, між позивачем та ТОВ АФ «Насіння» був укладений договір застави транспортного засобу автомобіля марки Chevrolet niva 21230 GLS, легковий універсал - В, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В порушення договірних зобов»язань, [PERSON] позику не повернув ні в обумовлений договором термін, ні на даний час. На підставі клопотання, заявленого представником позивача, ухвалою суду від 22.05.2015р. було змінено назву відповідача ТОВ АФ «Насіння» на ТОВ «Агрокласік 2014». В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позивних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача ТОВ «Агрокласік 2014» в судове засідання не зявився, але скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3\~ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Судом встановлено, що 21 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого останньому в якості позики було передано 46 000 (сорок шість тисяч) гривень. За умовами договору [PERSON] мав повернути грошові кошти до 21 липня 2012 року. З метою забезпечення виконання умов договору позики, між [PERSON] та ТОВ АФ «Насіння» був укладений договір застави транспортного засобу, за умовами якого Заставодавець передає у заставу належний йому на праві власності автомобіль Chevrolet niva 21230 GLS, легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належать Заставодавцю ТОВ «АФ «Насіння» на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, САС 049070. З даних витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 19.02.2015 р. № 46394038, вбачається, що на автомобіль легковий Chevrolet niva 21230 GLS, 2007 року випуску, номер об»єкта Х9L21230070198665, номер державної реєстрації СА1188АО накладено обтяження з забороною відчуження та терміном дії до 19.02.2020 року. Підставою обтяження вказано договір застави транспортного засобу б/н, 21.07.2009, обтяжувачем - [PERSON], боржником - ТОВ АФ «Насіння». Ухвалою суду від 22.05.2015р. було змінено назву відповідача ТОВ АФ «Насіння» на ТОВ «Агрокласік 2014». Відповідно до частини 1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~ Позивач [PERSON] взяті зобов'язання виконав та передав відповідачу [PERSON] вказану суму, а він погодився на всі умови, що передбачені договором позики, що підтверджується його власним підписом в договорі. [PERSON], взяті по договору зобов'язання не виконав та не повернув у вказаний в договорі термін грошові кошти. На момент розгляду справи сума заборгованості за договором позики становить 46 000 грн. Відповідно до\~статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~\~ Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ У частині 1\~статті 530 ЦК України\~вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. \~\~\~\~ Згідно\~ст. 590 ЦК УКраїни\~заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1ст. 20 ЗУ "Про заставу"). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст.20 ЗУ "Про заставу"). Згідно до п. 2.11. договору застави транспортного засобу від 21.07.2009 року укладеного між [PERSON] та ТОВ АФ «Насіння», у випадку невиконання чи неналежного виконання заставодавцем зобов'язань по договору позики від 21.07.2009 року, заставодержатель, має право звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється заставодержателем на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаіруса або шляхом добровільної передачі права власності на предмет застави. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно до\~ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених\~ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. \~\~\~\~ Статтею 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: один з яких, передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином суд вважає, що спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який просить позивач [PERSON] у вигляді передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання є законним та обгрунтованим. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. \~\~\~\~ Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~ Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. \~\~\~\~ Оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, суд приходить до висновку що позов [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Агрокласік 2014» про звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню.

Outcome: approved