Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

08 червня 2018 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому після зміни 12 жовтня 2018 року предмету позовних вимог, просить скасувати державну реєстрацію права власності нерухомого майна - гараж майстерня, загальною площею 311кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснену державним реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Біраком Євгенієм Васильовичем (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1173603346101) на 1/4 частку, яка належить [PERSON] (номер запису про право власності №19031510), 3/8 частки, яка належить [PERSON] (номер запису про право власності №19031567), 3/8 частки, яка належить [PERSON] (номер запису про право власності №19031639). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 09 вересня 1997 року ВАТ «Львівський хімічний завод» продав, а [PERSON] купив гараж - майстерню, загальною площею 163,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2012 року, виданого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна, а саме гаража - майстерні, загальною площею 166,2 кв.м, є відповідачі [PERSON] (мати), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). Як вбачається із заяви [PERSON] від 27 листопада 2013 року, її батько [PERSON] здійснив добудову до існуючої вищевказаної будівлі в межах орендованої землі. 15 травня 2015 року між Львівською міською радою (орендодавець) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (орендарі) укладено договір оренди землі, згідно якого відповідачам надано в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування споруди гаража-майстерні. Всупереч умов укладеного договору, відповідачами самовільно, без згоди Львівської міської ради як власника земельної ділянки, без дотримання встановленого законом порядку, здійснено на орендованій земельній ділянці добудову до гаража - майстерні. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №105694268 від 30.11.2017 року, самочинно приєднані приміщення 1/120,5 кв.м, 8/3,1 кв.м, 9/3,0кв.м по [ADDRESS] , зареєстровані державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Біраком Є.В. на праві приватної спільної часткової власності за відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Загальна площа гаража - майстерні після самовільної добудови становить 311,00 кв.м. Таким чином, з врахуванням того, що за договором купівлі - продажу їх батько [PERSON] придбав приміщення гараж - майстерню, загальною площею 163,6кв.м, площа самочинно збудованої споруди становить 147,4 кв.м (311кв.м - 163,6кв.м). Вважає безпідставним, покликання відповідачів на те, що зазначене самочинне будівництво здійснене ще [PERSON] , до його смерті, а вони просто успадкували належне йому майно у законний спосіб, оскільки жодних документів дозвільного та декларативного характеру прийняття в експлуатацію [PERSON] не отримував. Узаконюючи гараж - майстерню з самочинною добудовою у розмірі 311 кв.м, шляхом проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідачами порушено право власності на земельну ділянку, яка належить до комунальної власності. 27 червня 2018 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. 13 липня 2018 року позивачем усунуто недоліки, визначені в ухвалі суду. 23 липня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. 26 вересня 2018 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Марусяк В.Я. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог Львівської міської ради відмовити мотивуючи наступним. 09 вересня 1997 року між [PERSON] (покупець) та ВАТ «Львівський хімічний завод» (продавець) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого останній купив гараж - майстерню, загальною площею 163,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 15 жовтня 1998 року [PERSON] отримав реєстраційне посвідчення на гараж - майстерню, площею 163,6 кв. Зазаначає, що фактично площа гаража - майстерні становила більше, ніж було зазначено у договорі купівлі-продажу та реєстраційному посвідченні. Так, згідно Допоміжної таблиці для визначення зносу будівель по технічному стану конструктивних елементів і переоцінці (оцінці) інвентаризаційної справи на Хімзавод по [ADDRESS] (папка № 969 ), гараж - майстерню введено в експлуатацію в 1988 році, площею 166,2 кв.м, а також в 1988 році введено в експлуатацію добудову площею 18,2кв.м. Тобто фактично станом на час укладення договору купівлі-продажу площа гаража - майстерні становила 184,4кв.м. В період з 1997 року до дня своєї смерті [INFO] [PERSON] здійснив добудову приміщень до вказаного гаража - майстерні, загальною площею 126,6 кв.м, які були введені в експлуатацію в 2011 році, що підтверджується Допоміжною таблицею для визначення зносу будівель по технічному стану конструктивних елементів і переоцінці (оцінці) інвентаризаційної справи на Хімзавод по [ADDRESS] (папка № 969 ). Таким чином, згідно інвентаризаційної справи станом на 09 вересня 1997 року фактична площа гаража - майстерні становила 184,4кв.м, а сатном на 2011 рік - 311 кв.м. [INFO] [PERSON] помер, не встигши зареєструвати право власності на здійснену добудову. 15 березня 2012 року відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину, посвідчені Другою державною нотаріальною конторою, згідно яких спадщина складалась з гаража - майстерні, загальною площею 166,2 кв.м. При цьому, згідно поверхового плану гаража-майстерні по [ADDRESS] , складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 02 березня 2012 року, площа приміщення становила 311 кв.м. Щодо оренди землі зазначає, що після придбання гаража - майстерні між [PERSON] та Львівською міською радою було укладено договір оренди землі від 22 червня 2006 року, згідно якого [PERSON] надано в користування до 09 лютого 2016 року земельну ділянку, площею 0,0463 га для обслуговування споруди гаража - майстерні. А 15 травня 2015 року було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки між Львівською міською радою та відповідачами строком до 20 листопада 2024 року. Будь-які добудови чи перепланування приміщення після укладення цього договору оренди землі відповідачами не здійснювались. Таким чином, на час укладення 15 травня 2015 року договору оренди земельної ділянки Львівській міській раді було достовірно відомо, що площа гаража - майстерні становить 311 кв.м. Вважає позовні вимоги Львівської міської ради безпідставними та просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Львівський хімічний завод» подав суду письмові пояснення в яких підтримує позовні вимоги Львівської міської ради та заперечує щодо доводів відповідача [PERSON] , які викладені її представником у відзиві на позовну заяву. Стверджує, що на момент укладення договору купівлі - продажу площа гаража - майстерні становила 163,6кв.м, що стверджується звітом, складеним за результатами експертної грошової оцінки будівлі майстерні - гаражу, проведеної 19.08.1997 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» перед укладенням договору купівлі - продажу. Вважає безпідставним покликання представника відповідача на поверховий план, складений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 02 березня 2012 року, оскільки такий не засвідчує факт введення будівлі в експлуатацію. Сверджує, що самовільно добудовані [PERSON] у 2008 році приміщення до гаража - майстерні зведені без будь-яких дозвільних документів, без узгодження з їхнім підприємством суміжних меж між земельними ділянками, без дозволу Львівської міської ради на будівництво даних приміщень на земельній ділянці, яка є власністю теритріальної громади м.Львова, з істотним порушенням будівельних норм та правил, та не були введені в експлуатацію (а.с.89-92, 194-197 т.1). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірак Євгеній Васильович надіслав суду письмові пояснення в яких зазначає, що 09 лютого 2017 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме гараж - майстерню, загальною площею 311 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду поданої заяви було встановлено, що вказаний гараж вже є зареєстрованим за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» змінилась площа у зв`язку з переобмірами та уточненням площ, без самочинного будівництва, реконструкції чи перепланування приміщення. А відтак, ним було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та внесено зміни про вищевказаний гараж в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.7 т.2). Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до розгляду по суті (а.с.171-172 т.1). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та заяві про зміну предмету позовних вимог, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Марусяк В.Я. у судовому засіданні 20.08.2019 позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві, просить в задоволенні позову відмовити. В судове засідання призначене на 15.11.2019 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе завершити розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Також, про час та місце судового засідання вони були повідомлені у відповідності до ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» - адвокат Прімєрова Н.Г. позовні вимоги Львівської міської ради підтримала. Вважає, що здійснене [PERSON] самочинне будівництво несе потенційну пожежну небезпеку для АТ «Львівський хімічний завод», у відповідачів відсутні законні підстави для набуття права власності на самочинно побудовану прибудову до гаража майстерні, а тому просить скасувати державну реєстрацію права власності на самочинне будівництво. Представник третої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Кузів О.М. у судове засідання призначене на 15.11.2019 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги Львівської міської ради підтримала та просила такі задовольнити повністю Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірак Євгеній Васильович в судове засідання не з`явився, надіслав суду письмові пояснення зазначені вище. В ході розгляду справи будь-яких інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подавалось. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі "Плахтєєва та Плахтєєв проти України" (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 10 вересня 1997 року ВАТ «Львівський хімічний завод» продав, а [PERSON] купив гараж - майстерню, загальною площею 163,6 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Г.І., зареєстрованим в реєстрі за № 6802 (а.с.53, 118-119 т.1). Так, згідно звіту ЛОДК «БТІ та ЕО» про експертну оцінку будівлі майстерні-гаражу по [ADDRESS] , 18 серпня 1997 року, тобто до укладення вищезазначеного договору купівлі-продажу, проведено огляд об`єкта та зазначено його загальну площу 163,6 кв.м (а.с.198-201 т.1). 15 жовтня 1998 року на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу право приватної власності на гараж - майстерню, загальною площею 163,6 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , що стверджується реєстраційним посвідченням ЛОДК «БТІ та ЕО», а також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.05.2011 (а.с.62, 202 т.1) 22 червня 2006 року між Львівською міською радою (орендодавець) та приватним підприємцем [PERSON] (орендар) укладено договір оренди землі, згідно якого останньому передено в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,0463 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , для обслуговування споруди гаража - майстерні, на 10 років до 09 лютого 2016 року. Згідно п.17 зазначеного договору, сторони домовились про заборону самовільної забудови земельної ділянки (а.с.55-56, 134-141, 145, 146 т.1). 20.02.2004р. [PERSON] Управлінням архітектури та містобудування надавався висновок про наявність містобудівельних обмежень щодо користувння земельною ділянкою площею 0,0463 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , зокрема обмеження щодо нового будівництва та реконструкції - дозволяється капітальний ремонт та реконструкція існуючої споруди з дотриманням нормативних вимог за умови оформлення відповідного дозволу (а.с.141 зворот т.1). Згідно ж витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 06.03.2012р. за №33409227, гараж - майстерню, загальною площею 163,6 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] Опис об`єкта: загальна площа змінилася з 163,6 кв.м на 166,2 кв.м в зв`язку з демонтажем перегородок та уточненням розмірів. Самовільно долучено приміщення 10/11,5 кв.м та 11/6,7 кв.м. Самовільно здійснено добудову приміщень 1/120,5 кв.м; 8/3,1 кв.м; 9/3,0 кв.м. Загальна площа після самовільної добудови - 311,0 кв.м. (а.с.203 т.1) Згідно технічного паспорта, затвердженого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 05.03.2012р., загальна площа гаража - майстерні, що по [ADDRESS] , становить 163,6кв.м. В примітці вказано, що на добудову приміщень 1/120,5, 8/3,1, 9/3,0, приєднання приміщень 10/11,5, 11/6,7 - документи не подані (а.с.11-12 т.1) [INFO] [PERSON] помер, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.167 т.1). Судом встановлено, що спадкоємцями майна [PERSON] , зокрема гаража - майстерні, що по [ADDRESS] , стали його матір [PERSON] , та доньки [PERSON] та [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 29.08.2016р., гараж - майстерню, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 166,2 кв.м., 15.03.2012р. на підставі свідоцтв про право на спадщину від 13.03.2012р., посвідчених Другою Львіською державною нотаріальною конторою, на праві спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] в розмірі 1/4 частини, [PERSON] в розмірі 3/8 частини, [PERSON] в розмірі 3/8 частини. Окрім цього, зазначено про наявність самочинно збудованого майна площею 144,8 кв.м, зокрема самовільно долучено приміщення 10/11,5кв.м та 11/6,7кв.м, самовільно здійснено добудову приміщень 1/120,5 кв.м, 8/3,1 кв.м, 9/3,0 кв.м. Загальна площа після самовільної добудови - 311,00 кв.м (а.с.10, 108-110 т.1). 18.12.2012р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Управлінням архітектури та містобудування надавася аналогічний висновок про наявність містобудівельних обмежень щодо користувння земельною ділянкою площею 0,0463 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , зокрема обмеження щодо нового будівництва та реконструкції - дозволяється капітальний ремонт та реконструкція при умові дотримання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.157). В подальшому, 15 травня 2015 року аналогічний договір оренди землі укладено між Львівською міською радою (орендодавець) та громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно якого останнім передено в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,0463 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , для обслуговування споруди гаража - майстерні, на 10 років до 20 листопада 2014 року. Згідно п.17 зазначеного договору, сторони домовились про заборону самовільної забудови земельної ділянки (а.с.147-156, 165-166 т.1). 09.02.2017р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видано [PERSON] довідку за №2/1586, відповідно до якої станом на 29.02.2017р. гараж - майстерня літ. «Б-1» по [ADDRESS] зареєстрована за: [PERSON] в розмірі 1/4 частини, [PERSON] в розмірі 3/8 частини, [PERSON] в розмірі 3/8 частини, на підставі свідоцтв про право на спадщину від 13.03.2012р. посвідчених Другою Львіською державною нотаріальною конторою. Загальна площа гаража - майстерні літ. «Б-1» внаслідок переобмірів змінилася з 166,2 кв.м на 311,00 кв.м (а.с.6, 114 т.1). На підставі вищезазначеної довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №2/1586 від 09.02.2017р. та відповідних свідоцтв про право на спадщину від 13.03.2012р. виданих Другою Львіською державною нотаріальною конторою, 09 лютого 2017 року державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Біраком Є.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та зареєстровано гараж - майстерню, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею вже 311,00 кв.м., на праві спільної часткової власності за [PERSON] в розмірі 1/4 частини, [PERSON] в розмірі 3/8 частини, [PERSON] в розмірі 3/8 частини. В додаткових відомостях зазначено: зміна площі з 166,2 кв.м на 311,00 кв.м, згідно вищезазначеної довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №2/1586 від 09.02.2017р. Наведене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 30.11.2017р., 16.08.2018р. та від 11.10.2018р. (а.с.7-9, 111-113, 161-162 т.1). Як вбачається з письмових пояснень державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірака Є.В., він прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на гараж - майстерню, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 311,00 кв.м за відповідачами, та вніс відповідні зміни про вказаний гараж в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №2/1586 від 09.02.2017р., згідно якої площа змінилась у зв`язку з переобмірами, та уточненням площ без самочинного будівництва, реконструкції чи перепланування приміщення (а.с.7 т.2). Згідно висновку будівельно-технічної експертизи №17/07-18я від 03.08.2018р., проведеній по заяві генерального директора ПАТ «Львівський хімічний завод» [PERSON] , до гаража - майстерні загальною площею 163,6кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після 10 вересня 1997 року було здійснено прибудову (добудову) приміщень: розбиральний участок, під літ.1, площею 120,5 кв.м; коридор, під літ.8, площею 3,1 кв.м; санвузол під літ.9, площею 3,0 кв.м; відпочинкова під літ.10, площею 11,5 кв.м; сауна під літ.11, площею 6,7 кв.м. Приміщення коридор, під літ.8, площею 3,1 кв.м; санвузол під літ.9, площею 3,0 кв.м; відпочинкова під літ.10, площею 11,5 кв.м; сауна під літ.11, площею 6,7 кв.м. - самовільно прибудовані до зовнішньої стіни гаража - майстерні з сторони будівлі заводоупраління літ «А-2» загальною площею 1473,2 кв.м по [ADDRESS] та приміщення розбиральний участок, під літ.1, площею 120,5 кв.м прибудований до зовнішньої стіни гаражу - майстерні з сторони вулиці Рахівська. Прибудовані (добудовані) приміщення до гаража - майстерні, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не відповідає Державним будівельним нормам України по відношенню до будівлі заводоуправління літ. «А-2» загальною площею 1473,2 кв.м по [ADDRESS] в частині п.1* додатку 3.1 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.93-99 т.1). Як вбачається з представленого відповідачем листа [PERSON] від 27 листопада 2013 року, вона зверталася до Сихівської районної адміністрації з листом, в якому зазначає, що в 2008 році її батько [PERSON] здійснив добудову до існуючої будівлі належного йому приміщення гаража - майстерні, який знаходиться по [ADDRESS] , та просить роз`яснити порядок узаконення вказаного приміщення (а.с.163 т.1). 25.10.2013р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області складено акт за №80с, згідно якого за результатами перевірки встановлено, що добудову до майстерні по [ADDRESS] здійснив [PERSON] у 2008 році, на час перевірки роботи по будівництву не велись (а.с.207-208 т.1). Згідно листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 23.08.2018р. за №3509-18, відповідно до даних Єдиного реєстру, ведення якого розпочато з 20.05.2011р, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру про прийняття в експлуатацію приміщень гр.гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.164 т.1). В ході розгляду справи судом безпосередньо досліджено матеріали інвентаризаційної та реєстраційної справ Папка №969 у 2 томах на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , в якій містяться документи, на підставі яких державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» прийнято рішення про первісну реєстрацію права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 166,2 кв.м, а саме: свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2012р., посвідчені Другою Львівською державною нотаріальною конторою, рішення про державну реєстрацію прав від 15.03.2012, договір між [PERSON] та Обласним комунальним підприємством Львівської обласної Ради "БТІ та ЕО", заява про державну реєстрацію прав від 15.03.2012 (а.с12-29 Реєстраційної справи). Також документи, на підставі яких державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Біраком Є.В. 09 лютого 2017 року прийнято оскаржуване рішення, про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , вже загальною площею 311,00 кв.м., а саме: свідоцтво про право на спадщину від 13.03.2012р., посвідчене Другою Львівською державною нотаріальною конторою та довідка ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №2/1586 від 09.02.2017р. (а.с. 7, 29 Реєстраційної справи). Судом встановлено, що нежитлові приміщення гаража - майстерні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею після самовільної добудови - 311,00 кв.м, знаходяться на земельній ділянці, яка належить Львівській міській раді та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст.ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов. Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації), які були чинними на час виникнення спірних правовідносин. Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій), а відтак правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Оскільки гараж - майстерню, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реконструйовано зі зміною його геометричних розмірів, а саме зі збільшенням загальної площі з 166,2 кв.м до 311,00 кв.м без отримання документів, що дають право виконувати будівельні роботи та належним чином затвердженого проекту або будівельного паспорту, такий об`єкт нерухомого майна вважається об`єктом самочинного будівництва. Окрім цього, обставини щодо здійснення в 2008 році самочинної добудови спадкодавцем відповідачів - [PERSON] сторонами не заперечується. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва. Відповідно до абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що відповідно до положень статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб відповідачі набули право власності на спірний об`єкт. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Враховуючи той факт, що на час звернення до державного реєстратора реконструйований об`єкт нерухомого майна всупереч вимогам ч. 2 ст. 331 ЦК України не був введений в експлуатацію, то державна реєстрація права власності на нього відбулась в обхід встановленого державою порядку. Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, у силу п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав, зокрема, підлягає право власності (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення та ін. Таким чином, встановлено обов`язок державного реєстратора перевірити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. Як вбачається з документів реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , приймаючи 09 лютого 2017 року рішення про державну реєстрацію права власності на гараж - майстерню, площею 311кв.м, державний реєстратор не виконав свій обов`язок щодо перевірки поданих для цього документів, не перевірив суперечності між заявленим та вже зареєстрованим правом відповідачів на вказаний гараж - майстерню, та наявності в особи, яка звернулася за державною реєстрацією, дозвільних документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва нежитлового приміщення. Таким чином, на підставі оскаржуваного рішення реєстратора зареєстровано право власності на самовільно реконструйований об`єкт нерухомості, який не введено в експлуатацію у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що виключно Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області має право встановлювати факт готовності об`єкта до експлуатації відповідно до вимог передбаченим містобудівним законодавством, оскаржуваними рішеннями про державну реєстрацією прав власності фактично було легалізовано самочинне будівництво на території міста Львова, чим порушено права Львівської міської ради, як власника земельної ділянки та як органу до повноважень якого відповідно до п. п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належать делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Посилання представника відповідача на помилковість зазначеної в договорі купівлі-продажу від 09 вересня 1997 року площі гаража - майстерні - 163,6 кв.м, замість 184,4кв.м, а також на введення його в 2011 році в експлуатацію вже площею в 311,00 кв.м, з посиланням на Допоміжну таблицю для визначення зносу будівель по технічному стану конструктивних елементів і переоцінці (оцінці) інвентаризаційної справи на Хімзавод по [ADDRESS] ( папка № 969 ), поверховий план та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 06.03.2012р., є необгрунтованими з огляду на наступне. З системного аналізу положень Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна № 127, затвердженої наказом Держбуду України 24 травня 2001 року, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, які були чинними на час виготовлення відповідної технічної документації, витягу від 06 березня 2012 року, в опис об`єкта, як і в технічний паспорт входить фактичний стан об`єкта нерухомості, який не впливає на правовий характер правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Зазначення у поверховому плані, технічному паспорті чи інших технічній документації, а також і в описі об`єкта у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, фактичного стану приміщення гаража - майстерні, не свідчить про державну реєстрацію права власності спірного об`єкта нерухомості у зазначених розмірах, такі не вносять змін у правовстановлюючі документи на таке майно, а саме: договір купівлі - продажу від 09 вересня 1997 року, а в подальшому в свідоцтво про право на спадщину від 13 березня 2012 року, видане Другою Львіською державною нотаріальною конторою де зазначено, що площа гаража майстерні становить 166,2 кв.м. Таким чином, посилання представника відповідача на Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06 березня 2012 року, як на обставину, що підтверджує оформлення права власності на гараж - майстерню з урахуванням проведених в ньому переобладнань та добудов є неспроможними з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів прийняття його в експлуатацію з урахуванням проведених у ньому перепланувань та змін. Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності нерухомого майна - гараж майстерня, загальною площею 311кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснену державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Біраком Є.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1173603346101) на 1/4 частку, яка належить [PERSON] (номер запису про право власності №19031510), 3/8 частки, яка належить [PERSON] (номер запису про право власності №19031567), 3/8 частки, яка належить [PERSON] (номер запису про право власності №19031639). Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На підставі ст.141 ЦК України, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору по 587,33 гривень з кожного на користь Львівської міської ради.

Outcome: approved