Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області помер його рідний брат [PERSON], який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до числа якої входить: - житловий будинок з надвірними будівлями розташований по [ADDRESS], що належав померлому на підставі Договору дарування укладеного 31 грудня 2004 року та посвідченого, цього ж дня, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3616, що підтверджується копією Договору дарування; - земельна ділянка площею 0,2195 гектарів, розташованої на території Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області в [ADDRESS] передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що належала його братові - [PERSON], який помер [INFO], на підставі Договору дарування укладеного 31 грудня 2004 року та посвідченого, цього ж дня, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3616, що підтверджується копією Договору дарування. Бажаючи прийняти спадщину після померлого [INFO] брата, він його спадкоємець за законом другої черги в установлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, 20 травня 2011 року постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2195 гектарів, розташованої в [ADDRESS] передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства після померлого [INFO] брата [PERSON], так як відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку. Позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування право власності за законом на земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримала повністю. Представник відповідача в.о. Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області Краснова А.А. в судове засідання не з'явила, та надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Треті особи [PERSON] та [PERSON] не з'явилиль, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю та не заперечують щодо його задоволення. На спадщину померлого [PERSON], [INFO] не претендують , своїх прав заявляти не будуть. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору дарування від 31.12.2004 року земельна ділянка площею 0, 2195 гектарів, розташованої на території Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області в [ADDRESS] передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, належала [PERSON], який помер [INFO], укладеного з [PERSON] та посвідченого, цього ж дня, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3616, що підтверджується копією Договору дарування. [INFO] помер [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, державний акт на право власності на земельну ділянку не оформлявся та державну реєстрацію не проходив, тобто до часу своєї смерті так і не встиг вчинити всіх необхідних юридично-значимих дій щодо набуття ним права власності на це нерухоме майно договір. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз»яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved