Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

\~\~\~ Процедура (рух справи): У березні 2021 року позивач СП ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 22345,38 грн., втрати від інфляції 6707,01 грн. та три відсотки річних 2196,44 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 24 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - адвокат Новак Ю.П. надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, [PERSON] , про дату, час та місце судового засідання повідомлена за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала, заяв про відкладення розгляду справи не надсилала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»: Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] користується послугами СП ТОВ "Світловодськпобут" та частково сплачувала послуги теплопостачання. СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15.08.2012 року за № 742 «Про визначення виконавці житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (копію додано) є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодськ і проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] . Позивач проводив та проводить нарахування відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання усферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради про встановлення тарифів. За отриману послугу з постачання теплової енергії відповідачка сплачує кошти не в повному розмірі, у звязку із\~чим виникла заборгованість за опалення квартири, яка за період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2021 року становить 22345 грн. 38 коп. Крім цього, згідно розрахунку трьох відсотків річних становить 2196,44 грн., а сума на яку збільшився розмір внаслідок інфляційних процесів за вказаний період становить 6707,01 грн. Крім того, представник позивача - адвокат Новак Ю.П. подав заяву про відшкодування судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2270 грн. та витрат на правничу (професійну допомогу) у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідачки, [PERSON] , нарахованої заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач, СП ТОВ «Світловодськпобут»,\~надав суду\~копії таких\~доказів:\~-\~копія рішення\~виконавчого комітету\~Світловодської міської\~ради від\~15.08.2012\~року №\~742\~«Про визначення\~виконавця житлово-комунальної\~послуги з\~централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання»;\~копія договору\~про надання\~послуг з\~централізованого опалення,\~постачання гарячої\~води \~від 08.04.2008\~року;\~-\~розрахунок суми,\~на яку\~збільшився розмір\~внаслідок інфляційних\~процесів,\~розрахунок трьох\~відсотків річних; - копія наказу «Світловодськпобут» № 122 від 12.10.2012 року «Про початок опалювального сезону»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 60-А від 10.04.2013 року «Про закінчення опалювального сезону 2012-2013 рр.»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 136 від 01.10.2013 року «Про \~ \~ \~ \~початок опалювального сезону»;- копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 116 від 20.10.2014 року «Про початок опалювального сезону» 2014-2015 рр.; - копія наказ СП ТОВ «Світловодськпобут» № 44 від 10.04.2015 року «Про закінчення опалювального сезону 2014-2015 рр.»; -копія наказ СП ТОВ «Світловодськпобут» № 104 від 13.10.2015 року «Про початок опалювального сезону 2015-2016 років»; - копія наказ СП ТОВ «Світловодськпобут» № 41 від 31.03.2016 року «Про закінчення опалювального сезону 2015-2016 рр.»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 96 від 17.10.2016 року «Про початок опалювального сезону 2016-2017 років»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 40 від 30.03.2017 року «Про закінчення опалювального сезону 2016-2017 рр.»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 84 від 21.10.2017 року «Про початок опалювального сезону 2017-2018 років»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 16 від 03.04.2018 року «Про закінчення опалювального сезону 2017-2018 рр.»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 53 від 23.10.2018 року «Про початок опалювального сезону 2018-2019 рр.»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 13 від 08.04.2019 року «Про закінчення опалювального сезону 2018-2019 років»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 29/1 від 15.11.2019 року «Про початок опалювального сезону 2019-2020 років»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 23 від 09.07.2020 року «Про закінчення опалювального сезону 2019-2020 рр.»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 72 від 22.10.2020 року «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 72 від 22.10.2020 року «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років»; - копія наказу СП ТОВ «Світловодськпобут» № 72 від 22.10.2020 року «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 20.10.2014 року № 742 «Про скасування рішення виконавчого комітету від 14 жовтня 2014 р. № 739 «Про початок опалювального періоду 2014-2015 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 07.04.2015 року № 255 «Про закінчення опалювального сезону 2014-2015 рр.»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 09.10.2015 року № 687 «Про початок опалювального періоду 2015-2016 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 31.03.2016 року № 215 «Про закінчення опалювального сезону 2015-2016 рр.»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 24.10.2016 року № 687 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 12 жовтня 2016 року № 857 «Про початок опалювального періоду 2016-2017 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 24.03.2017 року № 185 «Про закінчення опалювального сезону 2016-2017 рр.»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 21.10.2017 року № 711 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 10.10.2017 р. № 682 «Про початок опалювального періоду 2017-2018 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 30.03.2018 року № 154 «Про закінчення опалювального сезону 2017-2018 рр.»;- копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 29.10.2018 року № 612 «Про внесення змін до рішення про початок опалювального періоду 2018-2019 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 22.03.2019 року № 237 «Про закінчення опалювального періоду 2018-2019 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 09.10.2019 року № 778 «Про початок опалювального періоду 2019-2020 років»;- копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 12.03.2020 року № 115 «Про закінчення опалювального періоду 2019-2020 років»; - виписка з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 07.10.2020 року № 554 «Про початок опалювального періоду 2020-2021 років»; - виписка з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 07.10.2020 року № 554 «Про початок опалювального періоду 2020-2021 років»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 29.12.2010 року № 1637 «Про тарифи на послуги СП ТОВ «Світловодськпобут»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 13.10.2017 року № 707 «Про тимчасовий тариф на теплову енергію та послуги з ЦО та ПГВ СП ТОВ «Світловодськпобут»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 05.12.2017 року № 819 «Про встановлення СП ТОВ «Світловодськпобут» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для населення»; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 26.11.2018 року № 703 «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з централізованого опалення, які надаються СП ТОВ «Світловодськпобут» знаходяться у виконавчого комітету Світловодської міської ради; - копія постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 року № 1800 «Про затвердження тарифів на теплову енергію СП ТОВ «Світловодськпобут»;- копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 17.04.2014 року № 359 «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення СП ТОВ «Світловодськпобут»; - копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 27.06.2014 року № 792 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах комунальних послуг, від 06 червня 2014 року № 650;- копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 року № 146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг»; - копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг»; - копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 року № 1033 «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення СП ТОВ «Світловодськпобут»; - копія постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 року № 1101 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року № 1171» знаходяться в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Аргументи відповідачки, [PERSON] : Відповідачка про дату, час та місце судового засідання повідомлена за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала, заяв про відкладення розгляду справи не надсилала. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідачка суд не повідомила. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми\~права,\~які регулюють\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Згідно рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради та наказів СП ТОВ «Світловодськпобут», у м. Світловодську у період з 2012 по 2021 роки було проведено опалювальні сезони. Внаслідок часткової сплати відповідачем платежів за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01\~жовтня 2012\~року по\~01\~лютого 2021 року утворилася заборгованість. Згідно довідки про розмір платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут», за період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2021 року заборгованість [PERSON] становить 22345 грн. 38 коп. Крім цього, згідно розрахунку\~трьох відсотків\~річних за\~період01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2021 року становить 2196,44 грн., а сума на яку збільшився розмір внаслідок інфляційних процесів за вказаний період становить 6707,01 грн. У березні 2021 року позивач СП ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 22345,38 грн., втрати від інфляції 6707,01 грн. та три відсотки річних 2196,44 грн. Крім того, представник позивача - адвокат Новак Ю.П. подав заяву про відшкодування судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2270 грн. та витрат на правничу (професійну допомогу) у розмірі 5000 грн. Відповідачкапро можливі заперечення проти позовних вимог суд не повідомила. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. Оцінка суду (джерела права): Відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~6\~Закону України\~«Про житлово-комунатьні\~послуги від\~09.11.2017\~№ 2189-VIII\~(далі\~-\~Закон №\~2189-VIII)\~виконавцем комунальної\~послуги постачання\~теплової енергії\~є теплопостачальна\~організація. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон № 1875-IV) (чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Статтями 7, 8 Закону № 2189-VIII визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком індивідуального споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідним договором, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно, безперервно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключн.о на договірних засадах, що передбачено ч. 1 ст. 12 та ч. 6 ст. 21 Закону № 2189-VIII та п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом № 2189-VIII, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Обов`язок індивідуального споживача укласти договір на постачання теплової енергії також передбачений абзацом першим частини 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» та пп. 1 п. 46 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03 грудня 2019 року у справі №216/6655/15-ц зазначив, що Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відповідно до статей 251, 252 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом статті 253 ЦК, якою визначені загальні правила визначення початку перебігу строку, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як унормовано приписами частини 5 статті 261 ЦК за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Стягнення інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Такий висновок зазначено у постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17. З аналізу наведених правових норм слід дійти висновку, що строк позовної давності за зобов`язаннями відшкодування інфляційних втрат слід обраховувати за кожен місяць з урахуванням положень частини 5 статті 261 ЦК з моменту, коли особа набула права пред`явити вимогу про сплату інфляційних втрат. Відповідно до\~ст.\~ст.\~12,\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд зазначає, що позивач, СП ТОВ «Світловодськпобут», в тому числі у спірний період, надавав послуги з централізованого теплопостачання до квартири відповідачки, [PERSON] , квартира[ADDRESS] Суд враховує, що відповідачка, [PERSON] , у період з 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2021 року за послуги централізованого опалення частково оплачувала, в результаті чого утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 22345 грн. 38 коп. Внаслідок прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення відповідачу, згідно розрахунку позивача, також нарахована сума трьох відсотків річних на суму заборгованості, що становить 2196,44 грн., а також сума на яку збільшився розмір заборгованості внаслідок інфляції за вказаний період, що становить 6707,01 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка прострочила виконання зобов`язання має обов`язок сплатити борг за отримані послуги з централізованого опалення, відповідно позовні вимоги в цій частині відповідають вимогам закону. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів, а тому\~їх\~слід задовольнити,\~та з відповідача на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» слід стягнути заборгованість у сумі 22345,38 грн. за послугу централізованого опалення квартири відповідача. Враховуючи, що позивач звернувся за стягненням інфляційних втрат і річних відсотків за весь період прострочення платежу, то суд повинен встановити, чи дотримано строки позовної давності. Позивач визначив період для стягнення 3 % річних із 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2021 року, інфляційних втрат - із 01 жовтня 2012 року по 01 лютого 2021 року, з позовом звернувся 17 березня 2021 року, тому застосувавши наслідки спливу позовної давності задоволенню підлягають вимоги про стягнення 345,85 грн інфляційних втрат, нарахованих за період із 01 березня 2018 року по 01 березня 2021 року та 566,61 грн - 3 % річних за період із 01 березня 2018 року по 01 березня 2021. Оцінка суду (джерела права): Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно зі статтею 1 Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики ( у редакції 2012 року)гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. Висновок суду : Відповідачці, [PERSON] , з позовною заявною 30.03.2021 р. направлено копію заяви про відшкодування судових витрат, копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.05.2019 р., копію акту надання професійної правової допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 р.: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони». При цьому суд зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Вказаного правового висновку дотримується Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечення відповідачки щодо розміру на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за можливе задовольнити заяву про стягнення з відповідачки витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial