Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

14 грудня 2010 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на обставини викладені у позовній заяві (а. с. 3-5 Т-І, а. с. 15-21 Т-ІІ ). Просила: Визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], у відповідності до якого набувачем майна є [PERSON] недійсним.; Визнати договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 11 липня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 11.07.2007 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], реєстраційний № 3369 - недійсним.; Витребувати у [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]; Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], що розташована в житловому будинку А-16 складається з: 1 - коридор, 2,8 - кладові, 3 -туалет, 4 - ванна, 5,6,9, - житлові кімнати, 7 - кухня, І - лоджія, житловою площею 37,7 кв.м., загальною площею - 68,2 кв.м.; Зобов'язати КП «ДМБТІ» скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за громадянами [PERSON] та [PERSON]; Визнати недійсною довіреність від 20 жовтня 2004 року, посвідчену секретарем Михайлівської селищної ради народних депутатів Перевальського району Луганської області Майданніковою З.О., зареєстровану в реєстрі за № 454 від імені громадянки РФ [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], з моменту її вчинення.; Визнати недійсною довіреність від 11 травня 2007 року, посвідчену приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 807, від імені [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], з моменту її вчинення.; Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 18 червня 2007 року, укладений між [PERSON] від імені якої діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 20 жовтня 2004 року Майданніковою З.О., секретарем Михайлівської селищної ради народних депутатів Перевальського району Луганської області, зареєстрованої в реєстрі за № 454, від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 11 травня 2007 року приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 807 та [PERSON], з моменту його вчинення.; Скасувати державну реєстрацію прав за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], за реєстраційним № 19130202 від 21 червня 2007 року.; Визнати за [PERSON] (ІНН [NUMBER]) право власності квартиру [ADDRESS], що розташована в житловому будинку літ. А-16 і складається з: 1 - коридор; 2, 8 - кладові; 3 - туалет, 4 - ванна; 5, 6, 9 - житлові кімнати; 7 - кухня; І - лоджія, житловою площею 37,7 :. загальною площею 68,2 кв.м.; Судові витрати покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник представника позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити. 03 квітня 2013 року [PERSON] надав до суду письмові заперечення в яких просив у позові відмовити у повному обсязі (а. с. 191-193). Інші сторони у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не сповістили. Справа розглянута у порядку ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1996 року, виданого на підставі розпорядження за №735-96 від 28 червня 1996 року виробничим об'єднанням "Південний машинобудівний завод", зареєстроване у реєстрі за № 287п7 (а. с. 6 Т-І). Згідно технічного паспорту квартира складається з трьох кімнат загальною площею 68,15 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м. Позивачка є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується її паспортом виданим Лангепаським МВВС Ханти-Мансійського Автономного округу Тюменської області 13 червня 2002 року та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18 травня 2007 року, а з 28 квітня 2006 року по 03 листопада 2006 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10 Т-І). Відповідно довідки адміністрації міста Лангепаса Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу від 13 серпня 2007 року за № 397 "[ADDRESS]" відсутня на території м. Лангепаса Тюменської області (а. с.7 Т-І). Згідно договору купівлі-продажу від 18 червня 2007 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], діючий на підставі довіреності, посвідченої 11 травня 2007 року приватним нотаріусом Перевальського РНО Луганської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 807, від імені [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], який діяв по довіреності, посвідченої 20 жовтня 2004 року Майданніковою З.О., секретарем Михайлівської селищної ради народних депутатів Перевальського району Луганської області, зареєстрованої в реєстрі за № 454 від імені громадянки Росії [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], зазначеної надалі продавець з однієї сторони та [PERSON], зазначений надалі покупець, з другої сторони уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а. с. 8 Т-І). Даний об'єкт купівлі-продажу належить продавцю на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого 30 травня 2007 року виробничим об'єднанням "Південний машинобудівний завод", зареєстрованого КП "ДМБТІ" в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно на підставі витягу про реєстрацію № 14820071 від 07 червня 2007 року за реєстраційним № 19130202 та згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 14895223, виданого 14 червня 2007 року КП "ДМБТІ" за реєстраційним Л'2 19130202 загальна вартість об'єкта купівлі-продажу становить 8 236, 00 гривень. Продаж здійснено за 8 236, 00 гривень, котрі продавець отримав повністю при підписанні цього Довору. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3318. Право власності відповідача [PERSON] зареєстровано КП "ДМБТІ" 21 червня 2007 року. Згідно розписки від 18 червня 2007 року [PERSON] отримав від [PERSON] за продаж зазначеної квартири грошові кошти в розмірі 328250,00 гривень, що є еквівалентом 65 000, доларів США (а. с. 28,29 Т-ІІ). Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3369, [PERSON] продав [PERSON] спірну квартиру за 10 327, 00 гривень (а.с.9 Т-І). Згідно листа КП "ДМБТІ" від 28 грудня 2010 року за № А1368 право власності в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS], станом на 24 грудня 2010 року КП "ДМБТІ" не зареєстровано (а. с. 18 Т-І). Окрім цього, відповідно до листа секретаря виконкому Михайлівської селищної ради Руденко І.В. від 18 жовтня 2010 року за № 742 виконавчий комітет Михайлівської селищної ради довіреності від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 454 від 20 жовтня 2004 року, не посвідчував (а. с. 152 Справа № 2-899/09). Згідно листа приватного нотаріуса Перевальського РНО Луганської області [PERSON] за вихідним № 112 від 22 листопада 2010 року примірник довіреності, посвідченої 11 травня 2007 року за реєстровим № 807, від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], був згідно протоколу виїмки переданий працівнику міліції. По теперішній час примірник довіреності не повернутий (а. с. 154 Справа № 2-899/09). Відповідно до листа ст. слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Калюжного В.В. за № 8/1328-сг від 04 травня 2009 року у відношенні [PERSON] порушено кримінальну справу № 66071528 та винесено постанову про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 2 КК України, а 14 квітня 2008 року звинувачений [PERSON] був об'явлений в розшук (а. с.31 Справа № 2-899/09). Відповідно до листа КП "ДМБТІ" за № 1186 від 06 лютого 2013 року саном на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно на спірну квартину зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстровим № 3318. В матеріалах інвентарної справи є копія договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 11 липня 2007 року, реєстрація права власності в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] на зазначену квартиру не проводилася (а.с.167-168 Т-І). Відповідно до договору безкоштовного користування квартирою від 10 липня 2007 року [PERSON] передала у безкоштовне користування [PERSON] спірну квартиру строком до 09 липня 2010 року. [PERSON], що діє на підставі довіреності від [PERSON] від 25 червня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстровим № 1367 10 липня 2010 року квартиру [ADDRESS] передав у безкоштовне користування [PERSON] строком до 09 липня 2013 року, яка по теперішній час володіє і користується цією квартирою на підставі Договору від 10 липня 2013 року. Таким чином спірна квартира не вибула із володіння та користування [PERSON] [PERSON] звернулася до правоохоронних органів та суду за захистом своїх прав, що підтверджується заявою до ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, заявою до прокурора м. Дніпропетровська від 09 липня 2007 року та матеріалами цивільної справи № 2-899/09 яка знаходиться на зберіганні в архіві Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Нормою ст. 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. За правилами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є одержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на засадах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним оспорюваний правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого zзвернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності укладати правочин з [PERSON] у вигляді довіреності від 11 травня 2007 року від імені [PERSON] на розпорядження, продаж, обмін належній їй квартири, оскільки остання не видавала [PERSON] довіреності від 20 жовтня 2004 року для представництва її інтересів перед третіми особами. Відповідно до надісланої Красногвардійським РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 20.01.2014 року за № 42/636 копії висновку почеркознавчої експертизи від 31.10.2007 року № 04/06-581по крмінальній справі № 66071528 (а. с. 81-87 Т-ІІ), відтиски прямокутного штампу та круглої печатки, що маються у довіреності [PERSON] датованої 20 жовтня 2004 року, нанесені рельєфним кліше, виготовленим саморобним способом шляхом вирізання. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис» у довіреності від [PERSON] датованої 20 жовтня 2004 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису [PERSON] Суд критично ставиться до свідчень у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки надані ними пояснення ані спростували ані підтвердили обставини справи. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що доглядав за спірною квартирою з 2007 по 2010 роки, потім [PERSON] здала квартиру в оренду якійсь іншій дівчині. Свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що до теперішнього часу винаймає за укладеним з [PERSON] договором спірну квартиру. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що спірне майно (квартира) фактично знаходиться у володінні та користуванні позивачки, у відповідача [PERSON] (за яким зареєстровано право власності) не знаходиться та 11.07.2007 року продана [PERSON] Судом встановлено, що отримавши від [PERSON] довіреність на право розпорядження спірною квартирою та уклавши на її підставі договір купівлі-продажу спірної квартири, вчинив дії, які призвели до припинення права власності позивачки на квартиру. За таких обставин між вказаними особами на підставі зазначених вище правочинів виникли зобов'язальні відносини, належним способом захисту яких є визнання вказаних правочинів недійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст. 10 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Не може суд прийняти до уваги позицію позивача стосовно наполягання на позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджується. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає частковому задоволенню. Таким чином, суд вважає за необхідне Визнати недійсною довіреність від 20 жовтня 2004 року, посвідчену секретарем Михайлівської селищної ради народних депутатів Перевальського району Луганської області Майданніковою З.О., зареєстровану в реєстрі за № 454 від імені громадянки РФ [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], з моменту її вчинення. Визнати недійсною довіреність від 11 травня 2007 року, посвідчену приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 807, від імені [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], з моменту її вчинення. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 18 червня 2007 року, укладений між [PERSON] від імені якої діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 20 жовтня 2004 року Майданніковою З.О., секретарем Михайлівської селищної ради народних депутатів Перевальського району Луганської області, зареєстрованої в реєстрі за № 454, від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 11 травня 2007 року приватним нотаріусом Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 807 та [PERSON], з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 243 грн. 60 коп. В решті заявлених позовних вимог [PERSON] слід відмовити за недоведеністю належними доказами, а також у зв'язку з тим, що вимога позивачки про визнання права власності за нею на спірну квартиру є передчасно заявленою. На підставі викладеного,

Outcome: partial