Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до фермерського господарства " Сатурн" про стягнення доходів выд користування майном. На обгрунтування вимог позивач посилався на те, що є власником земельної ділянки площею 2,8596 гектарів в адміністративних межах Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом серії [NUMBER] від 23.12.2011 року виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2010 рокуу зареєстрованого за № 3-302. Вказана земельна ділянка знаходиться в оренді у відповідача на підставі договору оренди земельної ділянки площею 5,72 гектара, укладеного 01 квітня 20005 року його померлим батьком [PERSON] строком на 10 років, тобто до 01 квітня 2015 року. До закінчення строку дії договору 22 жовтня 2014 року, повторно 19 січня 2015 року та через засоби масової інформації він письмово повідомив відповідача про намір припинити продовження співпрацювання з відповідачем, просив не використовувати його земельні ділянки, однак останній листи залишав поза увагою. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26.05.2015 року було зобов'язано ФГ "Сатурн" повернути позивачу належну йому земельну ділянку. 23.09.2015 року відповідно до акту державного виконавця земельна ділянка була повернута. Вказує, що він був позбавлений можливості в 2015 році, як власник земельної ділянки, обробити землю та збирати врожай, у зв'язку з чим йому була завдана шкода, яку він оцінює у 31471,13 грн., із розрахунку середня врожайність сільськогосподарських культур за даними управління статистики у Первомайському районі на 01.09.2015 року становить 31,8 центнера з одного гектару то з земельної ділянки площею 2,8596 га міг би отримати 9,465 тонн озимого жита. Купівельна вартість тонни пшениці другого класу становить 3500 гривень. Тому вважає не отримав вигоду у вищезазначеному розмірі (3325 грн.*9,465 = 31471,13 грн.). Посилвючись на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що до квітня 2015 року земельна ділянка перебувала у відповідача на законних підставах її використання було правомірним. Відповідачем на земельній ділянці проведений був повний комплекс обробітку грунту, внесені добрива, земельна ділянка у вересні 2014 року засіяна була озимою пшеницею, тобто під час дії договору оренди землі, а позивач направив перше повідомлення про свої наміри не співпрацювати у кінці жовтня 2014 року, тобто після того як земельна ділянка вже була засіяна. Згодні сплатити позивачу орендну плату за 2014 рік, яку він відмовився отримати сам. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріальні справи, дійшов до наступного. Предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з ФГ "Сатурн" збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок використання земельної ділянки останнім за відсутності договору оренди земельної ділянки. Підставою для нарахування шкоди стало порушення вимог чинного законодавства щодо використання земельної ділянки без оформлення договору оренди земельної ділянки. Відшкодування збитків (упущенної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено Земельним Кодексом України. За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За правилами пункту "д" частини 1 статті 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно зі статтею 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідальність за завдані збитки може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність збитків, протиправну поведінку заподіювача збитків, причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,8596 га, що знаходиться за межами населеного пункту Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Вказана ділянка знаходилася в оренді у відповідача на підстаі договору оренди земельної ділянки площею 5,72 гектара укладеного 01 квітня 2005 року його померлим батьком [PERSON] строком на 10 років, тобто до 01 квітня 2015 року. В зв'язку зі смертю останнього позивач успадкував 1/2 частуну земельної ділянки, яка орендується відповідачем до 01 квітня 2015 року. Будь-яких змін до вказаного договору не вносилося. До закінчення договору, а саме 22.10.2014 року, 19.01.2015 року та через засоби масової інформації позивач попередив відповідача про свій намір самостійно обробляти земельну ділянку та просив її повернути із закінченням строку дії договору, тобто 01 квітня 2015 року. Викладені обставини сторони не оспорювали. Крім того, вони підтверджуються копією державного акту серії [NUMBER] від 23 грудня 2011 року виданого відділом Держкомзему у Первомайському районі Миколаївської області, копією договору оренди земельної ділянки № 79 від 01 квітня 2005 року. В установлений строк відповідачем земельну ділянку не повернуто позивачу, так як у вересні 2014 року на ній проведений повний комплекс робіт з обробітку грунту та засіяна озимою пшеницею. В підвердження цих обставин відповідач надав суду довідку від 11.01.2016 року з найменування робіт проведених з 01.09.2014 року по 31.07.2015 року та бухгалтерські документи на підтвердження виконання проведених зазначених робіт, які були досліджені судом. Відповідно до пункту 4 статті 623 ЗК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи вжиті кредитором щодо їх одержання. Позивач, стверджуючи, що він не отримав доходи, поскільки з 01 квітня 2015 року не міг як власник використовувати земельну ділянку. Але на підтвердження цих обставин не довів, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі передачі йому в обумовлений строк земельну ділянку ФГ "Сатурн", тобто 01.04.2015 року. При визначенні реальності неодержаних доходів позивач повинен надати докази, які не були вжиті для їх одержання, які приготування були зроблені ним з цією метою, які сільгоспкультури він мав засіяти. Крім того, порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначений постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 1993 року № 284, відповідно до пункту 2 якої розміри збитків визначаються комісіями створеними Київською та Севастопольською міськими районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Поскільки позивач належними та допустимими доказами не довів понесені ним збитки, то суд вважає, що стягненню підлягає орендна плата за користування відповідачем землею у 2015 році. Відповідно до довідки ФГ "Сатурн" від 04.02.2014 року за № 27 орендна плата після утримання податку з доходів, , військового збору складає 1600,75 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial