Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

23.08.2019 до суду надійшов позов [PERSON] , в якому позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на її користь грошові кошти у розмірі 100138,15 грн. та судові витрати, на підставі ч. 1 ст. 979, п. 2 та 3 ч. 1 ст. 988, ч. 1 ст. 992 ЦК України, ч. 5 ст. 28 ЦПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 1 та п.6 ч. 4 ст. 6, ст.. 8, ч. 4 та 16 ст. 9, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», п. 2 ч. 1 ст. 4, ч. 3 ст. 22, п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 26.12.2017 року за адресою м. Харків, вул. Диканівська, 50 сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] , застрахований в ПАТ «СК «Українська страхова група» за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті «Щасливе КАСКО» № 28-2111-17-00176 від 08 листопада 2017 року. 27.12.2017 року позивачем було подано заяву до ПАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування з приводу пошкодження автомобіля Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок вищевказаної ДТП. Згідно з відповіддю ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (вих. №ПССКА-6241/1 від 27.12.2017) зазначеній заяві наданий реєстраційний номер ПССКА-6241. Позивач вказує, що в результаті ДТП автомобіль Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень на суму 86287,48 грн. згідно рахунку на оплату № 2878 від 16 січня 2018 р., який видано ТОВ «Актив Транс Преміум». Згідно п. 11.8 частини 1 договору «Щасливе КАСКО» франшиза складає 10000,00 грн., а тому сума страхового відшкодування складає 76287,48 грн. 29.03.2018 року ПАТ «СК «УСГ» було перераховано на рахунок ТОВ «Актив Транс Преміум» грошові кошти в розмірі 12454,20 грн., а тому позивач вважає, що залишок суми страхового відшкодування складає 63833,28 грн. На неодноразові заяви про виплату страхового відшкодування в липні 2019 року на адресу позивача надійшла відповідь ПАТ «СК «УСГ» від 05.07.19, згідно якої відповідач стверджує, що на користь позивача перераховано лише 12454,20 грн. у зв`язку з тим, що ушкодження заднього правого сайленблока важеля переднього правого та заднього правого сайленблока підрамника мають експлуатаційний характер та не мають причинного зв`язку з наїздом автомобіля на каналізаційний люк. Позивач в позові, посилаючись на умови договору «Щасливе КАСКО» вказує, що сума страхового відшкодування дорівнює 76287,48 грн. і 29.03.2018 року страховиком на виконання взятих на себе зобов`язань було перераховано лише 12454,20 грн., а тому заборгованість ПАТ «СК «УСГ» за Договором «Щасливе КАСКО» складає 63 833,28 грн., які і просить стягнути. Позивач вказує, що загальна сума майнових вимог позивача складає 100138,15 грн.: з яких 63833,28грн. - невиплачена сума страхового відшкодування; 27299,66 грн. - штрафні санкції; 2339,97 грн. - 3% річних; 6665,24 грн. - інфляційні збитки. Ухвалою судді від 29.08.2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.09.2019 ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подано відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав, що частина заявлених позивачем ушкоджень має експлуатаційний характер та не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач, згідно з п. 9.3.2 р. 9 частини 2 Договору страхування, що укладений з позивачем 08.11.2017 року прийняв рішення про проведення страхового розслідування, про що листом за № 41 від 26 січня 2018 року повідомив позивача. Під час проведення страхового розслідування відповідачем за допомогою програмного забезпечення було встановлено, що транспортний засіб позивача вже отримував механічні пошкодження. Крім того, за допомогою вказаного програмного забезпечення також було встановлено, що в зв`язку з пошкодженням деталей, а саме: поворотнього кулака переднього лівого, диска колеса переднього лівого, направляючої тяги передньої лівої, гальмівного супорту переднього лівого, позивач зверталася до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» за виплатою страхового відшкодування. Оскільки, вказані деталі та деталі, які, як заявляє позивач, було пошкоджено під час випадку, від 26 грудня 2017 року складають механізм деталі «передня ходова частина», відповідач звернувся з запитом до ТОВ «Актив-Транс Преміум» з проханням надати інформацію про проведення сервісного обслуговування транспортного засоби позивача, інформацію з приводу чи проводились ремонтні роботи ходової частин вказаного транспортного засобу; інформацію з приводу того, чи проводились під час обслуговування транспортного засобу будь-які ремонтні роботи, крім сервісних, а також інформацію з приводу того, який експлуатаційний ресурс, передбачений заводом-виробником на підрамник та його сайленблок, на важелі передньої ходової частини та їх кульові опори, на передні кермові тяги та їх наконечники автомобіля позивача. Однак, у відповідь на вказаний лист було отримано лише акти виконаних робіт по сервісному обслуговуванню вказаного транспортного засобу. Відповідно до вказаних актів відсутня будь-яка інформація з приводу ремонту та технічного обслуговування передньої ходової частини транспортного засобу позивача, що не виключає її експлуатаційного зношення. Крім того, 26 січня 2018 року відповідач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» з запитом, в якому просила надати інформацію з приводу того, чи здійснювався ремонт транспортного засобу позивача і якщо так, то яких саме деталей. Однак, відповіді на вказаний запит отримано не було. Тому, відповідач звернувся до ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» з заявою, в якій просило провести інженерно-транспортне дослідження, на вирішення якого було поставлено наступне запитання: «Чи відповідають пояснення водія [PERSON] про те, що транспортний засіб Інфініті реєстраційний номер [NUMBER] отримало заявлені пошкодження у вказаному місці і при викладених учасником пригоди обставинах?». За результатами дослідження було отримано висновок інженерно-транспортного дослідження № 1474-18-ТТ від 23 березня 2018 року. Враховуючи вказаний висновок відповідач запропонував ремонтному підприємству надати розрахунок з урахуванням пошкоджень, які могли бути утворені в результаті заявленого ДТП. На підставі ремонтної калькуляції № ПССКА-6241 від 26 березня 2018 року було складено страховий акт та розрахунок розміру страхового відшкодування. Відповідач зазначив, що розрахував страхове відшкодування на підставі програмного забезпечення, за підпункту 9.3.5. пункту 9.3. розділу 9 Договору страхування виплатив суму відшкодування в розмірі 12 254.20 грн. Вважає, що договір страхування був виконаний відповідачем належним чином, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій. Також, посилався на те, що строк позовної давності для стягнення пені сплинув. 15.10.2019 представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача про експлуатаційний характер пошкодження важіля переднього правого та підрамника переднього не відповідає дійсності. Відповідачем на підставі власного внутрішнього розслідування було складено акт огляду пошкодженого автомобіля та замовлено у ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» проведення інженерно-транспортне дослідження, що було здійснено без безпосереднього огляду автомобіля спеціалістом (інженером-механіком), що не має статусу судового експерта. Зазначила, що в матеріалах справи наявний єдиний експертний висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, що повністю підтверджує обґрунтованість та законність позовних вимог. 26.09.2019 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про передачу справи для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача, посилаючись на те, що підстав для застосування до даних правовідносин вимог Закону України «Про захист прав споживача» немає. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.10.2019р. у задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю до Соломянського районного суду м. Києва відмовлено. 26.09.2019 представник відповідача подала клопотання про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи, на вирішення якої просила постановити питання щодо механізму утворених пошкоджень на автомобілі Infiniti QX60 д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.10.2019 року за клопотанням сторони призначено судову транспотно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експертів були поставлені питання: чи є пошкодження транспортного засобу Infiniti QX60 д.н.з. [NUMBER] у вигляді пошкодження резини заднього сайленблока підрамника і сайленблока заднього ричага правої передньої підвіски, важеля підвіски правого переднього колеса, верхньої опори стійки підвіски правого переднього колеса, наслідком дорожньо-транспортноїпригоди, яка сталася 26 грудня 2017 року за адресою м. Харків, вул. Диканівська, 20 внаслідок наїзду на відкритий каналізаційний люк з урахуванням пробігу, періоду експлуатації, навантаження на автомобіль та якості доріг та відсутності інших деформованих частин передньої ходової частини автомобіля? Чи є пошкодження транспортного засобу Infiniti QX60 д.н.з. [NUMBER] у вигляді пошкодження резини заднього сайленблока підрамника і сайленблока заднього ричага правої передньої підвіски, важеля підвіски правого переднього колеса, верхньої опори стійки підвіски правого переднього колеса, наслідком експлуатаційного зносу, з урахуванням пробігу, періоду експлуатації, навантаження на автомобіль та якості доріг та відсутності інформації про ремонт та обслуговування передньої ходової частини автомобіля? Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 15.01.2020 року до суду повернута цивільна справа з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України разом з повідомленням про неможливість надання висновку експерта у зв*язку з ненаданням об*єкту для дослідження. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 провадження у справі поновлено. Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.06.2020 до суду надійшли пояснення представника відповідача - адвоката Гедз Ю.В., в яких зазначено, що поведінка позивача свідчить про ухилення від подання експерту автомобіля, а характер пошкоджень є наслідком експлуатаційного зносу. 12.08.2020 до суду подана заява представника позивача адвоката Боденка Д.О. про виклик до суду як свідка судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С, Бокаріуса - [PERSON] для надання роз`яснень висновку експертизи і надання відповідей на питання суду та учасників справи. 02.09.2020 до суду подані додаткові пояснення представника позивача - адвоката Боденко Д.О. в яких стверджує, що позивач не мав фізичної можливості виконати клопотання експерта від 15.11.2019 № 12/1-2726 про надання об`єкту дослідження, а саме: автомобіля Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] в тому стані, в якому він перебував безпосередньо після ДТП, на територію лабораторного корпусу Київського НДЕКЦ МВС України, оскільки: автомобіль Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] був відремонтований та не мав тих ушкоджень, які утворились безпосередньо після ДТП, а також не перебував у володінні позивача. 22.09.2020 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача - адвоката Гедз Ю.В. про те, що частина заявлених позивачем ушкоджень має експлуатаційний характер та не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, а тому просить відмовити у позові за безпідставністю заявлених вимог. та клопотання про призначення по справі повторно судової транспортно - трассологічної експертизи для підтвердження доводів відповідача щодо механізму пошкоджень транспортного засобу. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2020 в задоволенні клопотання представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про призначення повторно судової транспортно-трасологічної експертизи відмовлено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача подав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, просить суд відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши наступні обставини і відповідні ним правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 08.11.2017 між ПАТ «СК «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2111-17-00176 (транспортний засіб Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] ), відповідно до якого страховик бере на себе зобов*язання у разі настання страхового випадку здійснити на умовах цього договору страхову виплату особі, зазначеній у листі вигодонабувача, а саме страхувальнику або вигодонабувачу. Страхувальником відповідно до п. 2 договору страхування є позивач [PERSON] .(а.с.17-26) За умовами договору страхування сторони погодили страхову суму КАСКО (ТЗ та ДО) у розмірі 1000000 грн. (п. 5 частина 1 договору) та франшизу по інших ризиках 1% (п. 11.8 частини 1 договору). Відповідно до пункту 11.1 частини 1 договору страховими випадками є: викрадення, ДТП, ПДТО, стихійне лихо, пожежа, вибух, падіння предметів, напад тварин. Відповідно до пункту 2.2.2 частини 2 договору ДТП - це подія, що сталася під час руху застрахованого та/або іншого ТЗ, внаслідок якої завдані пошкодження застрахованому ТЗ, в тому числі під час перевезення застрахованого ТЗ іншим ТЗ, буксирування застрахованого ТЗ або застрахованим ТЗ. Згідно з п. 12.1 частини 2 договору розмір страхового відшкодування визначається, виходячи з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО, документів, зазначених у розділі 11 частини 2 договору. Розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку не може перевищувати розмір страхової суми за відповідним видом страхування та відповідних лімітів, якщо такі встановлені. Судом також встановлено, що 26.12.2017 о 18-40 год. за участю вищевказаного транспортного засобу Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження. 27.12.2017 позивач [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка була зареєстрована відповідачем за реєстраційним номером ПССКА-6241 від 27.12.2017.(а.с.31-32) В результаті ДТП Автомобіль Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, і згідно рахунку на оплату № 2878 від 16 січня 2018 р., який видано авторизованим СТО - ТОВ «Актив-Транс Преміум» на суму 86287,48 грн., у тому числі ПДВ 14381,58 грн.(а.с.34) Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не погоджується з розміром відшкодуванням, визначений позивачем та даним рахунком на оплату, оскільки стверджує, що частина заявлених позивачем ушкоджень має експлуатаційний характер та не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Так, за відповіддю ПАТ «СК «Українська страхова група» №41 від 26.01.2018 вбачається, що при розгляді наданих позивачем документів, пов`язаних із пошкодженням застрахованого транспортного засобу, у ПАТ «СК «Українська страхова група» виникла необхідність перевірити надану позивачем інформацію щодо факту та обставин настання події, а також виконання страхувальником (користувачем) зобов`язань за договором страхування. (а.с.33) 23.03.2018 на замовлення відповідача асистуючою компанією «Укравтоекспертиза» було складено Висновок інженерно-транспортного дослідження № 1474-18-ТТ, відповідно до якого з технічної точки зору, пояснення заявника про механізм утворення усього об`єму пошкоджень автомобіля Infiniti QX60 д.н.з. [NUMBER] , як наслідок наїзду на відкритий каналізаційний люк, в обсязі наданої слідової інформації не підтверджується відповідністю характеру і розташування ушкоджень на автомобілі, заявленому механізму їх утворення, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії в цілому. При заявлених обставин ДТП не виключалась можливість утворення ушкоджень переднього бампера, підкрилку, кульової опори правого важеля і рульового наконечника.(а.с.106-117) 28.03.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» було затверджено Страховий акт № ПССКА-6241 з розміром страхового відшкодування 12 454,20 грн., яке було перераховане ТОВ «Актив-Транс-Преміум».(а.с. 118-123) 03.12.2018 за заявою позивача було проведено дослідження автомобіля Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] .та згідно висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження № 27298 від 14.01.2019 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса «напрямок утворення пошкоджень підвіски правого переднього колеса та пошкодження на правій нижній частині переднього бамперу автомобіля Infiniti QX60 узгоджується із обставинами виникнення дорожньо-транспортної пригоди, які викладені в заяві. Утворення виявлених під час експертного огляду пошкоджень на автомобілі Infiniti QX60 у вигляді руйнування заднього сайленблоку важеля підвіски правого переднього колеса, руйнування заднього сайленблоку важеля підвіски правого переднього колеса, руйнування заднього салейнблоку підрамнику з правої сторони, а також утворення забоїв та задирів на зовнішній стороні правого переднього колеса автомобіля Infiniti QX60 з технічної точки зору не виключалися при наїзді вказаного транспортного засобу на бетонний люк».(а.с.43-70) Даний висновок щодо обставин наявності цих механічних ушкоджень від наїзду на люк та підтвердження висновку, що викладений у дослідженні № 27298 від 14.01.2019 року підтвердив експерт [PERSON] , допитаний в судовому засідання як свідок. Експерт також в судовому засіданні пояснив, що він особисто досліджував транспортний засіб Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] , і ті пошкодження, які були наявні на досліджуваному транспортному засобі не могли утворитись внаслідок експлуатаційного зносу. Також, за наданими до суду доказами вбачається, що 20.04.2019 позивач повторно направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування від 16.04.2019, а саме залишку суми в розмірі 63833,28 грн. 14.06.2019 позивач повторно направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 63 833,28 грн.(а.с.36-39) Листом від 05.07.2019 № 67 ПАТ «СК «Українська страхова група» повідомила, що повністю виконала взяті на себе зобов`язання згідно Договору страхування та 29.03.2018 року, здійснила виплату страхового відшкодування за пошкодження, отримані в ДТП від 26.12.2017 року в розмірі 12454,20 грн.(а.с.40-42) Під час розгляду справи, суд зауважує, що сторони не оспорюють факт настання страхового випадку, взагалі факт пошкодження автомобіля, а тому суд приймає вказані обставини як такі, які визнаються учасниками справи й не підлягають доказуванню. Так само, між сторонами немає спору щодо розміру франшизи. Таким чином, між сторонами наявний спір щодо відповідності механічних пошкоджень обставинам механізму дорожньо-транспортної пригоди, а також визначення розміру страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу. При вирішенні спору, суд приходить до висновку, що обставини ДТП та наявні механічні ушкодження від ДТП, на які посилається позивач є доведеними та підтверджені належними та допустимими доказами, а саме висновком експертного транспортно - трасологічного дослідження № 27298 від 14.01.2019 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса та показаннями експерта в судовому засіданні, допитаного як свідка, довідкою про розмір пошкоджень згідно рахунку на оплату № 2878 від 16 січня 2018 р., який видано авторизованим СТО - ТОВ «Актив-Транс Преміум». Щодо посилання відповідача на висновок інженерно-транспортного дослідження Асистуючої компанії «Укравтоекспертиза» № 1474-18-ТТ від 23.03.2018 слід зазначити наступне. З частини І вказаного дослідження вбачається, що на дослідження були надані електроні копії страхових матеріалів за фактом ДТП та фотографіями автомобіля Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] і даний висновок було складено спеціалістом [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). За ч. 2 цієї статті допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Згідно з ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. За ч. 3 цієї статті висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. За ч. 6 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. Представленими до суду доказами не підтверджено, що наданий відповідачем висновок було складено особою, яка має статусу судового експерта. Відповідно до реєстру атестованих судових експертів рішенням ЦЕКК від 18.10.2017 №1 [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва строком на 6 місяців та зобов`язано пройти стажування в науково-дослідній установі судових експертиз Мін`юсту за відповідними програмами підготовки і повторно пройти атестацію в ЦЕКК. Рішенням ЦЕКК від 20.04.2018 №1 свідоцтво № 1518 анульовано. Дані обставини не спростовані відповідачем. За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача та не враховує висновок інженерно-транспортного дослідження Асистуючої компанії «Укравтоекспертиза» № 1474-18-ТТ від 23.03.2018р. при вирішенні даної справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Щодо посилання відповідача на застосування вимог ст. 109 ЦПК України, а саме про те, що на думку відповідача позивач ухилився від виконання призначеної судом 15.10.2019 експертизи та не надав транспортний засіб для проведення експертизи суд зазначає наступне. Як вбачається з пояснень представника позивача та свідка [PERSON] позивач не мав фізичної можливості виконати клопотання експерта від 15.11.2019 № 12/1-2726 про надання об`єкту дослідження, а саме: автомобіля Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] в тому стані, в якому він перебував безпосередньо після ДТП, на територію лабораторного корпусу Київського НДЕКЦ МВС України, оскільки автомобіль був відремонтований та не мав тих ушкоджень, які утворились безпосередньо після ДТП та транспортний засіб не перебував у володінні позивача. Свідок [PERSON] 12.10.2020 у судовому засідання підтвердив, що у вересні 2019 р. він придбав у позивача транспортний засіб Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] без будь яких пошкоджень і в подальшому продав цей транспортний засіб. За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування вимог ст. 109 ЦПК України по відношенню до позивача. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування згідно п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Згідно ч. 1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Добровільне страхування (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування") - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання (ст. 8 Закону). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається, сума матеріальних збитків, спричинених власнику транспортного засобу Infiniti QX60, д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, з урахуванням ПДВ становить 86 289,48 грн. Доказів на підтвердження того, що при відновленні транспортного засобу сплачено ПДВ позивачем не надано, а отже матеріальний збиток, зазначений у рахунку на оплату № 2878 від 16.01.2018 повинен бути зменшений на суму ПДВ: 86 289,48 грн. - 14 381,58 грн. = 71 907,9 грн. Відповідно до пп. 3.2.3 п. 3.2 ст. З Закону України «Про податок на додану вартість» операції з надання послуг із страхування особами, які мають ліцензії на здійснення страхової діяльності відповідно до закону не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, за відрахуванням суми ПДВ. Крім того, для підрахунку суми невиплаченої суми страхової виплати суд враховує, що згідно умов Договору страхування франшиза по КАСКО дорівнює 10 000,00 грн., і суд бере до уваги, що відповідач перерахував на рахунок авторизованого СТО страхове відшкодування у розмірі 12 454,20 грн. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає невиплачене страхове відшкодування за договором №28-2111-17-00176 від 08.11.2017 року в розмірі 49 453,70 грн. (71 907,9 - 10 000 - 12 454,20 = 49 453,7). В частині заявлених позивачем штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних витрат суд виходить з наступного. За ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивач у своїй позовні заяві розраховує пеню, 3% річних, а також інфляційні збитки за період з 29.03.2018 по 19.07.2019, тобто з моменту фактичної сплати відповідачем страхової виплати у розмірі, визначеному відповідачем. Відповідно до пункту 17.1 Частини 2 Договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договором сторони несуть майнову відповідальність шляхом сплати пені в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу (крім страхового платежу) за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на кінцеву дату такого платежу. Таким чином, сума пені за вищевказаний період становить 23 589,41 грн. (49453,7*0,1%*477+23589,41) Три проценти річних від простроченої суми відшкодування складає 1938,85 грн.(49453,7 грн. х 3% / 365 днів х 477 днів = 1938,85 грн.) Інфляційні збитки за період з 29.03.2018 року по 19.07.2019 року прострочення складають 4564,62 грн. Щодо посилання відповідача на сплив строків позовної давності до вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне. Частина 1 статті 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, листом ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 05.07.2019 року № 67 відповідач повідомив, що повністю виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору страхування та 29.03.2018 року здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження отримані в ДТП від 26.12.2017 року в розмірі 12 454,20 грн. Інших документів, які б вказували на те, що до 05.07.2019 ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомила позивача про небажання виплачувати суму страхового відшкодування у сумі понад 12 454,20 грн. матеріали справи не містять. Натомість позивачем були надані заяви про виплату страхового відшкодування, які направлялись на адресу відповідача повторно декілька разів від 16.04.2019 та 14.06.2019 зі змісту яких вбачається, що [PERSON] були невідомі причини невиплати залишку страхового відшкодування та просить його виплатити. Отже, лише 05.07.2019 відповідач листом від 05.07.2019 № 67 повідомив позивача про причини невиплати страхового відшкодування у повному обсязі, у зв`язки з чим суд вважає, що строки звернення до суду з вимогою про виплату пені позивачем не пропущені. Дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень в сукупності, надавши їх правову оцінку, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання страхового відшкодування є порушеним, оскільки доводи відповідача про експлуатаційний характер пошкоджень є безпідставним та необґрунтованим, і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і навпаки, є підтвердженими позовні вимоги в цій частині. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування за договором в розмірі 49453,70 грн., пені в розмірі 23589,41 грн., 3% річних за прострочення виплати в розмірі 1938,85 грн., інфляційні збитки в розмірі 4564,62 грн. підлягають задоволенню, при цьому в частині стягнення суми ПДВ суд відмовляє, а суми штрафних санкцій, 3% річних та інфляційні збитки судом зменшено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial