Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Представник ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що із початком діяльності позивача на базі котельні, що знаходиться по [ADDRESS] , від ДМП «ІФТКЕ» до позивача було передано базу споживачів, які обслуговуються від даної котельні. Позивач надає послугу з централізованого опалення споживачу [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] . Одразу після отримання дозвільних документів позивачем в червні 2012 року було розпочато договірну компанію в частині впорядкування взаємовідносин з споживачами, обслуговування яких здійснюється від котельні на [ADDRESS] , щодо забезпечення тепловою енергією, яку споживачі отримують для потреб на опалення та підігрів води. Така інформація була розміщена позивачем у ЗМІ, окрім того споживачам доставлялись відповідні повідомлення. Однак, відповідного реагування зі сторони відповідача щодо наміру позивача на укладення договору так і не було. Нарахування за послуги здійснювалось згідно тарифів, встановлених уповноваженими на те органами. Тарифи за період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року встановлювались Постановою НКРКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для потреб населення ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» від 31.03.2016 року № 1171 із змінами №1101 від 09.06.2016 року; рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» від 09.11.2017 № 940; Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 05.09.2018 року № 968. У будинку [ADDRESS] , 09.02.2016 року встановлений будинковий прилад обліку теплової енергії, і відповідно, нарахування за послугу з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до його показань. На підставі чого протягом грудня 2016 року - жовтня 2019 року, відповідачем спожито послуги з централізованого опалення в розмірі 26810,58 грн. та послуг з гарячого водопостачання у розмірі 4206,00 грн. З урахуванням викладеного та у зв`язку з тим, що відповідач в порушення приписів чинного законодавства неналежним чином оплачував за спожиті комунальні послуги, виникла заборгованість у загальній сумі 31016,58 грн., станом на 31.10.2019 року. Представник позивача в судовому засіданні надала суду довідку про розрахунки за надані комунальні послуги протягом періоду грудень 2016 року - лютий 2020 року, вказавши, що заборгованість частково погашена і станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за послуги централізованого опалення становить 16710,58 грн. Відповідач пояснила суду, повністю погасила борг за гаряче водопостачання та частково оплатила борг за послуги з централізованого опалення, тому просить позов задовольнити частково. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. З копії довідки № 02-02/1624 про склад сім`ї встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). З копії акту пломбування вузла обліку теплової енергії в житловому будинку [ADDRESS] від 09.02.2016 року встановлено, що у вказаному будинку вузол обліку теплової енергії справний,змонтований згідно проекту, лічильник теплової енергії повірений (а.с. 21). На підставі ліцензії позивач здійснює господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 09 листопада 2017 року № 940 визначено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для населення. Судом встановлено, що договір між позивачем і відповідачем не укладався. Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Надання послуг з централізованого опалення та підігріву води є специфічним видом господарювання, яке регулюється окремими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20,21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно пункту 10 "Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 1997 року за № 1497 та пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За вимогою ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі усного договору про надання послуг з теплопостачання є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача за послуги теплопостачання за період з грудня 2016 року по лютий 2020 року, наданого представником позивача, в судовому засіданні становить 16710 гривень 58 копійок, а за гаряче водопостачання заборгованість відсутня. Розрахунок послуг здійснений на підставі тарифу та відповідно до опалювальної площі квартири. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, хоча і без договору, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані до будинку послуги. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання є підставною та обґрунтованою, а обов`язок відповідача оплачувати дані послуги випливає з вимог закону. Враховуючи, що ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" надавала послуги теплопостачання відповідачу, розрахунок заборгованості відповідає затвердженим тарифам, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання за період з грудня 2016 року по жовтень 2019 року в розмірі 16710,58 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630,

Outcome: partial