Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

В серпні 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 14.07.2006 р. було укладено кредитний договір №11019281000 на суму 30 000 доларів США із сплатою 15,5% річних за користування кредитом на строк до 12.07.2013 року. До вказаного кредитного договору №11019281000 від 14.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] в подальшому, 03.10.2008 року та 04.02.2009 року були укладені відповідні додаткові угоди щодо строку сплати процентів, щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації, щодо зміни схеми погашення кредиту. Крім того між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] 19.10.2006 року було укладено кредитний договір №11060778000 на суму 9 000 доларів США із сплатою 11,8% річних за користування кредитом на строк до 18.10.2013 року. До вказаного кредитного договору №11060778000 від 19.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] в подальшому, 03.10.2008 року та 04.02.2009 року були укладені відповідні додаткові угоди щодо строку сплати процентів, щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації, щодо зміни схеми погашення кредиту. Виконання зобов'язань [PERSON] за кредитними договорами від 14.07.2006 року №11019281000 та від 19.10.2006 року №11060778000 було забезпечено нерухомим майном: квартирами [NUMBER], [NUMBER], які розташовані в будинку [ADDRESS], власником яких є відповідач [PERSON], про що у встановленому законом порядку було укладено відповідні договори іпотеки від 14.07.2006 року та від 19.10.2006 року. Банк виконав своє зобов'язання, надавши кредитні кошти [PERSON], проте остання свого зобов'язання щодо повернення кредиту не виконала, внаслідок чого станом на 02.08.2013р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору №11060778000 від 19 жовтня 2006 р. становить 12 343,61 доларів США, що еквівалентно 98 662,50 грн. з яких: 6 484,86 доларів США, що еквівалентно 51 833,49 грн. - кредитна заборгованість; 5 102,64 доларів США, що еквівалентно 40 785,40 грн. - заборгованість по процентам; 100,78 доларів США, що еквівалентно 805,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за кредитом; 655,33 доларів США, що еквівалентно 5 238,05 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за процентами. Станом на 02.08.2013р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору №11019281000 від 14 липня 2006 р. становить 42 409,22 доларів США, що еквівалентно 338 976,9 грн. з яких: 21 322,46 доларів США, що еквівалентно 170 430,42 грн. - кредитна заборгованість; 18 397,87 доларів США, що еквівалентно 147 054,17 грн. - заборгованість по процентам; 320,83 доларів США, що еквівалентно 2 564,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за кредитом; 2 368,06 доларів США, що еквівалентно 18 927,91 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за процентами. Незважаючи на попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимога банку про погашення заборгованості не виконана. [PERSON] зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів не виконала, тому позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, власником якого є відповідач [PERSON] В судовому засіданні представник позивача Марусич М.С. пред'явлений позов підтримав у повному обсязі. Надав письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 157-158, 211-214). Пояснив, що в забезпечення виконання [PERSON] кредитних договорів №11019281000 від 14.07.2006 р. та №11060778000 від 19.10.2006 р. було укладено договори іпотеки від 14.07.2006 р. та від 19.10.2006 р. Предметом іпотеки є належні [PERSON] квартира [NUMBER] та квартира [NUMBER], що розташовані в будинку [ADDRESS]. Оскільки станом на день розгляду справи загальна сума боргу, яка станом на 02.08.2013 р. складає по кредитному договору №11019281000 від 14.07.2006 р. - 42409,22 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 338 976,90 грн., а по кредитному договору №11060778000 від 19.10.2006 р. - 12 343,61 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 98 662,50 грн., не погашена, тому просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки. Зауважив, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки надсилалась відповідачеві у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 171-172). Зазначила, що позивачем не дотримано процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки банком не надсилалася [PERSON] письмова вимога про усунення порушень по кредитних договорах. Крім того, остаточний термін повернення кредитів не настав, тому вважає, що даний позов пред'явлений передчасно, оскільки продовжують діяти договірні відносини між банком та [PERSON] Згодом просила суд застосувати строк позовної давності до даного позову, який почав свій перебіг з дня набуття чинності рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.11.2009 року, тобто з 08.12.2009 року і сплив через три роки - 08.12.2012 року та відмовити в задоволенні позову про звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила, тому суд розглянув справу в її відсутність. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.07.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11019281000 на суму 30 000 доларів США із сплатою 15,5 % річних за користування кредитом на строк до 12.07.2013 року (а.с. 11-15, 189-191). 26.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено угоду про внесення змін до кредитного договору №11019281000 від 14.07.2006 року щодо надання банком позичальнику [PERSON] додатковий транш кредиту в сумі 1215,65 доларів США, що еквівалентно 6139,03 грн. та змінено графік погашення кредиту, викладений в додатку №1 до кредитного договору №11019281000 від 14.07.2006 року шляхом викладення його в новій редакції (а.с. 27-30). 03.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 14.07.2006 р. щодо строку сплати процентів (а.с. 36-37). 04.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 14.07.2006 р. щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та щодо зміни кінцевого терміну повернення кредиту за договором, а саме до 12.07.2022 року (а.с. 38). Цього ж дня, 04.02.2009 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 14.07.2006 р. щодо зміни схеми погашення кредиту та що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватись як номер договору при його укладенні - №11019281000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11019281001 (а.с.39). Також судом встановлено, що 19.10.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11060778000 на суму 9000 доларів США із сплатою 11,8% річних за користування кредитом на строк до 18.10.2013 року (а.с. 17-26, 186-188). 03.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 19.10.2006 р. щодо строку сплати процентів та викладено додаток №1 до кредитного договору від 19.10.2006 року в новій редакції (а.с. 31-35). 04.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 19.10.2006 р. щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та щодо зміни кінцевого терміну повернення кредиту за договором, а саме до 18.10.2022 року (а.с. 30). Цього ж дня, 04.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 19.10.2006 р. щодо зміни схеми погашення кредиту та що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватись як номер договору при його укладенні - №11060778000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11060778001 (а.с. 41-42). Виконання зобов'язань [PERSON] за кредитними договорами від 14.07.2006 року №11019281000 та від 19.10.2006 року №11060778000 було забезпечено нерухомим майном: квартирами [NUMBER], [NUMBER], які розташовані в будинку [ADDRESS], власником яких є відповідач [PERSON], про що у встановленому законом порядку між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено відповідні договори іпотеки від 14.07.2006 року та від 19.10.2006 року (а.с. 7-10, 16, 91-94). Банк виконав свої зобов'язання за кредитними договорами від 14.07.2006 року та від 19.10.2006 року, надавши кредитні кошти [PERSON] (а.с. 215-216). [PERSON] проводила часткові розрахунки за вказаними двома кредитними договорами, що підтверджується розрахунком заборгованості, проте з 2009 року свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом не виконувала належним чином, в зв'язку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON], в тому числі і щодо дострокового повернення залишку кредиту та інших передбачених договором платежів і заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.11.2009 р., яке набуло законної сили 08.12.2009 р., стягнуто з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» борг за кредитними договорами від 14.07.2006 р. №11019281000 та від 19.10.2006 р. №11060778000 в загальній сумі 251 040,76 грн. (а.с. 6). Вказане рішення суду станом на день розгляду даної справи не виконано. 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «УкрСиббанк» (а.с. 50-52). В зв'язку з тим, що зобов'язання [PERSON] за вказаними вище двома кредитними договорами залишаються не виконаними, станом на 02.08.2013р. у банку рахується заборгованість за позичальником [PERSON] по кредитному договору №11060778000 від 19 жовтня 2006 р. в сумі 12 343,61 доларів США, що еквівалентно 98 662,50 грн. з яких: 6 484,86 доларів США, що еквівалентно 51 833,49 грн. - кредитна заборгованість; 5 102,64 доларів США, що еквівалентно 40 785,40 грн. - заборгованість по процентам; 100,78 доларів США, що еквівалентно 805,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за кредитом; 655,33 доларів США, що еквівалентно 5 238,05 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за процентами. Станом на 02.08.2013р. заборгованість [PERSON] по кредитному договору №11019281000 від 14 липня 2006 р. становить 42 409,22 доларів США, що еквівалентно 338 976,9 грн. з яких: 21 322,46 доларів США, що еквівалентно 170 430,42 грн. - кредитна заборгованість; 18 397,87 доларів США, що еквівалентно 147 054,17 грн. - заборгованість по процентам; 320,83 доларів США, що еквівалентно 2 564,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за кредитом; 2 368,06 доларів США, що еквівалентно 18 927,91 грн. - пеня за несвоєчасне погашення за процентами. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02.08.2013 року загальний розмір заборгованості [PERSON] по двох кредитних договорах складає 54 752,83 доларів США, що еквівалентно 437 639,40 грн., в тому числі з урахуванням суми, стягнутої за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.11.2009 року. Добровільно погасити заборгованість за вказаними кредитними договорами [PERSON] відмовляється. Відмова [PERSON] від повернення боргу порушує майнові права позивача. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником умов будь-якого зобов'язання або іпотекодавцем умов іпотечного договору передбачено у п. п. 4.1 - 4.6 іпотечних договорів від 14.07.2006 р. та від 19.10.2006 р. Частиною другою ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, в тому числі одночасне чи окреме заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Таким чином, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] виникли правовідносини, що випливають із договору іпотеки. Причому слід зазначити, що в даному випадку боржник та іпотекодавець є відмінними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Виходячи з аналізу зазначених норм права, звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання. Чинним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, наданого майновими поручителями, у разі наявності невиконаних рішень суду про стягнення боргу з позичальника та доказів неможливості здійснення стягнення. Листом від 07.08.2013 р. банк письмово повідомляв іпотекодавця [PERSON], що у випадку несплати [PERSON] боргу за кредитними договорами від 14.07.2006 р. та від 19.10.2006 р., банк буде вживати заходи щодо реалізації свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 95-96). Представником відповідача заперечується належне повідомлення відповідача про звернення стягнення, однак у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №?5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч. 3 ст. 33 цього закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що зобов'язання боржника [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» не виконано, а тому позов щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по двох кредитних договорах в сумі 54 752,83 доларів США, що еквівалентно 437 639,40 грн. є обґрунтованим. Спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, початкову ціну для реалізації предмета іпотеки слід встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Перевіривши підставність заяви представника відповідача про сплив позовної давності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом. Водночас за змістом ч. 1 ст. 583 ЦК України та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про іпотеку" заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). При цьому застава (іпотека) завжди є забезпеченням певного узгодженого із заставодавцем (іпотекодавцем) зобов'язання. Законодавством розрізняється застава (іпотека), надана боржником та застава (іпотека), надана третьою особою (майновим поручителем). У зв'язку з цим, в ст. 1 Закону України "Про іпотеку" також визначено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника за основним зобов'язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Частина 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» вказує, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Така ж норма закріплена в частині першій ст. 17 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до умов кредитного договору від 14.07.2006 р. №11019281000 кредитні кошти надавались [PERSON] на строк до 12.07.2013 р. і цей же термін вказано в договорі іпотеки від 14.07.2006 р., а за кредитним договором від 19.10.2006 р. №11060778000 - на строк до 18.10.2013 р. і цей же термін вказано в договорі іпотеки від 19.10.2006 р. З даним позовом банк звернувся до суду 13.08.2013 р. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки. За таких обставин суд приходить до висновку, що строки звернення до суду позивачем не порушені. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь банку з відповідача судові витрати в сумі 114,70 грн., сплата якого підтверджена відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).

Outcome: approved