Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ПСП АФ «Надія» Братського району Миколаївської області, в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем 25 липня 2008 року, зареєстрований 07 травня 2009 р. у Братському секторі Миколаївської філії ДЗК, стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням індексів інфляції в розмірі 13535 грн. 38 коп., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 2275 грн. 48 коп., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1657 грн. 58 коп. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,22 га, що розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області. Між ним та ПСП АФ «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки, строк дії якого закінчився у 2008 році. Орендну плату директор підприємства Палінчак В.П. жодного року йому не сплачував. Влітку цього року після закінчення строку дії вищезазначеного договору, Палінчак В.П. без погодження з ним 25 липня 2008 року склав новий договір оренди строком дії до 2028 року. Відповідач надав йому копію вищезазначеного договору оренди не завірену належним чином, тому він звернувся до Братського сектору Миколаївської регіональної філії ДЗК для отримання копій вищезазначеного договору оренди та додатків до нього завірених належним чином. Однак, йому не видали дані документи, оскільки їх немає в наявності. Орендна плата була сплачена йому лише за 2012 рік, яка надійшла йому поштовим переказом. Станом на 02 липня 2014 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування в 2008-2011 роках належною йому земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів і ніяких послуг в рахунок орендної плати він за цей період від відповідача не отримував. На неодноразові його звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за договором оренди останній відповідав відмовою. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 12253 грн. 38 коп. Сума заборгованості за 2008, 2009, 2010, 2012 роки розрахована відповідно до платіжних відомостей, в яких він не підписувався і йому невідомо хто виконав підпис від його пені та хто отримав орендну плату. Прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою та порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2008, 2009, 2010 та 2011 роках є підставами для розірвання договору оренди. За кожен день прострочення, відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,02 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 12253 грн. 38 коп., складає 2275 грн. 48 коп. та зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, що складає 13535 грн. 38 коп. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та суду пояснив, що договір оренди землі від 25 липня 2008 р. він з відповідачем не укладав, платіжні відомості про отримання грошових коштів не підписував і орендну плату не отримував. До відповідача з питання не отримання орендної плати не звертався. Він отримував від відповідача лише олію, а пшеницю та гроші не отримував. В 2013 р. він отримав орендну плату, з розміром якої не згоден. Просив суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позивачем вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позивачем вимоги в повному обсязі та суду пояснила, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,22 га, розташована в межах території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області. Між [PERSON] та ПСП АФ «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки, строк дії якого закінчився у 2008 році. Орендну плату директор підприємства Палінчак В.П. жодного року йому не сплачував. Влітку цього року позивачеві стало відомо, що після закінчення строку дії вищезазначеного договору, Палінчак В.П. без погодження з ним 25 липня 2008 року склав новий договір оренди строком дії до 2028 року, тобто на 20 років. [PERSON] надав [PERSON] копію договору оренди, яку належним чином не завірив, в зв'язку з чим позивач звернувся до Братського сектору Миколаївської регіональної філії ДЗК для отримання належним чином завірених копій договору оренди землі та додатків до нього, яких в наявності не виявилось. Крім того, відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в період з 2008 по 2012 роки та відповідно нехтує терміном, зазначеним в п. 11 договору оренди землі, який є його істотною умовою. Орендна плата була сплачена позивачу лише за 2012 рік, яка надійшла йому поштовим переказом. Станом на 02 липня 2014 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування в 2008-2011 роках належною йому земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за цей період позивач від відповідача не отримував. На неодноразові звернення позивача до відповідача про здійснення повного розрахунку за договором оренди, останній відповів відмовою. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 12253 грн. 38 коп. Пунктом 11 договору оренди землі встановлено обов'язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного року. В зв'язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2008, 2009, 2010, 2011 роках, є невиконанням обов'язків відповідачем, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі від 25 липня 2008 року. Крім того, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2008, 2009, 2010 та 2011 роках є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди від 25 липня 2008 року. Строк сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, відповідач порушив, що призвело до того, що [PERSON] не отримав необхідні йому обігові грошові кошти, які він розраховував отримати. В зв'язку з порушенням строку сплати орендної плати, позивач був позбавлений можливості отримання матеріальних благ від використання належної йому земельної ділянки відповідачем. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, та п. 14 Договору оренди землі за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,02 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 12253 грн. 38 коп., станом на 02 липня 2014 року складає 2275 грн. 48 коп. Сума заборгованості за 2008, 2009, 2010, 2012 роки розрахована відповідно до платіжних відомостей, в яких позивач не підписувався і хто виконав підпис від його імені та хто отримав орендну плату, не відомо. Також відповідач зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, що складає 13535 грн. 38 коп. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач Палінчак В.П. позов не визнав та просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Позивач приїжджав до нього по пшеницю, олію з 2008 р. по цей рік і кожного разу все отримував. Стосовно не отримання орендної плати позивач письмово не звертався. Просив суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Шаматюк О.Г. просив суд відмовити в задоволенні позову та суду пояснив, що договори оренди землі не є документами суворої звітності і термін їх зберігання складає лише три роки, тому договір оренди землі був відсутній в філії ДЗК. Позивач вважає, що якщо попередній договір оренди землі укладений на 5 років, то послідуючий, новий договір, може бути укладений тільки на той же строк не більше. Позивач на свій розсуд трактує статтю 19 Закону України "Про оренду землі", де вказано, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В даному випадку договір оренди землі від 25 липня 2008 року укладений на строк 20 років, що не порушує умови статті 19 Закону України "Про оренду землі". Позивач стверджує, що вищезазначений договір оренди землі він не підписував і не мав бажання його підписувати, але в своїй заяві не вказує причину отримання ним орендної плати за використання земельної ділянки від ПСП агрофірми "Надія". Згідно відомостей на видачу оренди за 2009 рік [PERSON] виплачено орендну плату в розмірі 1644 грн. 75 коп., що на 650 гривень більше, ніж передбачено пунктом 9 договору оренди землі. В 2010 році позивачем отримано орендної плати в розмірі 2423 грн. 30 коп., що на 1210 гривень більше. В 2011 році позивач отримав орендну плату за використання земельної ділянки в розмірі 2491 грн. 69 коп., що на 1278 гривень більше. В 2012 році [PERSON] отримав орендну плату за використання земельної ділянки в розмірі 4375 грн. 41коп., що на 2244 грн. 42 коп. більше. В 2013 році відповідачем, в якості сплати за оренду землі, перераховано на особистий рахунок позивача кошти в сумі 2463 грн. 57 коп., що на 333 гривні більше, ніж передбачено. Всі кошти отримані особисто [PERSON] про що в відомостях значаться його підписи. Позивач жодного разу з моменту укладання договору оренди землі до сьогоднішнього часу, не звернувся до дирекції ПСП агрофірми "Надії" з заявою про незаконне використання його земельної ділянки та жодного разу не повернув кошти виплачені йому в якості орендної плати за використання земельної ділянки. Тобто [PERSON] знав про договір оренди землі від 25 липня 2008 року, підписував його самостійно, в результаті чого отримував орендну плату за використання земельної ділянки протягом всієї дії договору оренди землі і жодного разу не звертався до дирекції ПСП Агрофірма "Надія" про не виплату орендної плати за землю або про її не відповідність договору. Вислухавши пояснення позивача, його представників, відповідача та його представника, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 35 Закону України „Про оренду землі" спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку. Згідно ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно вимог ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним при цьому є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-МК № 041475, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 8,22 гектарів, що розташована на території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області. 25 липня 2008 року [PERSON] як орендодавець, та приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Надія» в особі директора Палінчака В.П., як орендар, уклали договір оренди земельної ділянки, площею 7,92 га, терміном на 20 років. Вказаний договір зареєстрований у Братському секторі Миколаївської філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 травня2009 р. за № 040900900381. [PERSON] був ознайомлений та згоден з умовами договору оренди землі, про що свідчить його підпис на даному договорі. Із даних Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки слідує, що станом на 01 січня 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 та 2013 р.р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 66315 грн. 37 коп., 76402 грн.99 коп., 80903 грн. 23 коп., 80903 грн. 23 коп., 142066 грн. 08 коп. та 142066 грн. 08 коп. Згідно відомості на видачу орендної плати за 2009 рік та розрахунків оренди земельних паїв за 2010, 2011 та 2012 р.р., на підставі договору оренди землі, [PERSON] нараховувалась орендна плата за земельну ділянку. В мотивувальній частині рішення Братського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року по вищезазначеній справі, яке набрало чинності, зазначено, що [PERSON] в своїй заяві не зазначає причину отримання ним орендної плати за використання земельної ділянки від ПСП агрофірми "Надія", що підтверджується відомостями на видачу оренди за 2009-2012 р.р. 24 грудня 2013 року директором ПСП агрофірма "Надія" було видано [PERSON] через «Укрпошту» кошти в сумі 2427,10 гривень в якості орендної плати за 2013 рік. [PERSON] отримавши кошти від оренди землі, не повернув їх назад ПСП агрофірмі «Надія», та прийняв їх в якості оплати оренди по договору оренди землі від 25 липня 2008 року. Ніяких претензій по даному факту позивач не заявляв. [PERSON] отримував орендну плату за земельну ділянку в 2009, 2010, 2011, 2012 р.р. Згідно ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 р., вищезазначене рішення Братського районного суду Миколаївської області залишено без змін. Також в ухвалі колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 р. зазначено, що протягом 2009- 2013 років [PERSON] отримував орендну плату і спорів відносно розміру орендної плати між сторонами по договору не було. Вищезазначене рішення Братського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 р. набули чинності. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В зв'язку з чим суд вважає, що даний факт встановлений, а тому доказуванню не підлягає. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2008 року між [PERSON] та ПСП агрофірма «Надія» в особі директора Палінчака В.П., укладено договір оренди земельної ділянки, площею 7,92 га, терміном на 20 років. При укладанні договору оренди було досягнуто всіх його умов, [PERSON] був ознайомлений та згоден з умовами договору оренди землі, про що свідчить підписання даного договору та проходження ним державної реєстрації. Відповідач, відповідно до ст.25 Закону України "Про оренду землі", виконує обов'язки передбачені договором оренди в повному обсязі. Жодних доказів, які б підтвердили б порушення відповідачем норм закону при укладенні договору оренди, позивачем до суду не надано. [PERSON] в своїй позовній заяві однією з підстав зазначає неотримання ним орендної плати, однак, дане питання було предметом дослідження в судовому засіданні за позовом [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Факт отримання позивачем орендної плати за 2009-2013 роки знайшов своє підтвердження, про що зазначено у рішенні Братського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року та в ухвалі колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 р. в якій зазначено, що протягом 2009- 2013 років [PERSON] отримував орендну плату і спорів відносно розміру орендної плати між сторонами по договору не було. Вищезазначене рішення Братського районного суду Миколаївської області від 28 квітня 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 р. набули чинності. Відповідач надав докази отримання [PERSON] орендної плати. В той же час позивач не заперечував отримання ним орендної плати за 2013 р. Розмір орендної плати відповідає умовам договору оренди землі. На підставі вищевикладеного, суд вважає доводи позивача про неотримання ним орендної плати необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed