Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ПрАТ "ЕНЕРГОРЕЗЕРВ", [PERSON] про солідарне відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 листопада 2013 року на 439 км дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя сталася ДТП за участю [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], та [PERSON], який керував автомобілем Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ". В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль, що належить позивачу, а розмір матеріального збитку згідно звіту № 223/12 про визначення вартості матеріального збитку становить 20 531 гривню 38 копійок. На водія [PERSON] було складено протокол за ст. 124 КУпАП, який направлено до Солонянського районного суду Дніпропетровської області. 17 грудня 2013 року ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" звернулось з заявою про відшкодування заподіяної шкоди до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке повідомило, що транспортний засіб [NUMBER] був забезпечений страховим полісом ПрАТ СК "Енергорезерв", яка відповідно до закону протягом одного місяця повинна здійснити страхове відшкодування, але доказів цьому не надав. Отримавши вказане повідомлення, ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" 08 січня 2014 року звернулось з заявою про відшкодування заподіяної шкоди до ПрАТ СК "Енергорезерв", яким було повідомлено, що для отримання страхового відшкодування не достатньо документів, визначених ст.35.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та про необхідність надання додаткових документів, в зв'язку з чим позивачем 12 лютого 2014 року на адресу даного відповідача було надано додаткові документи, в тому числі і оригінал висновку експертного авто товарознавчого дослідження про визначення вартості матеріальної шкоди №223/12 від 10 грудня 2013 року, але і після цього протягом 90 днів з дня подання зазначеної заяви ПрАТ СК "Енергорезерв" не прийняло рішення та не здійснило страхового відшкодування, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду, а у зв'язку з відсутністю доказів наявності страхового полісу змушені були прохати залучити до участі у справі Моторне (транспортне) страхове бюро України, так як відповідач ПрАТ СК "Енергорезерв" в своїх запереченнях посилався на неправомірне керування відповідачем [PERSON] та відсутність страхування своєї цивільно - правої відповідальності власником [PERSON], а в таких випадках згідно ст.41.1 зазначеного Закону спричинена шкода відшкодовується МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Оскільки відшкодування матеріального збитку не здійснено страховою компанією, то з посиланням на ст. ст. 22,23,1166,1172, 1187,1188,1190,1194 ЦК України прохали стягнути солідарно з відповідачів заподіяну пошкодженням автомобіля в результаті ДТП шкоду в розмірі 20 531 гривні 38 копійок, а також збитки, які понесла особа для відновлення порушеного права, в розмірі 500 гривень, які витратили на визначення матеріальної шкоди, оскільки їх бездіяльність перешкоджає ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" отримати страхове відшкодування. Представник позивача - Волтер О. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовних заявах та просив їх задовольнити, при цьому зазначив, що виплата страхового відшкодування спричиненої пошкодженням автомобіля шкода не повинна залежати від поведінки відповідачів, які не сприяли позивачеві в реалізації його права на своєчасне отримання страхового відшкодування, а страхова компанія після звернення ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" з заявою про здійснення страхового відшкодування спричиненої шкоди навмисно затягувала розгляд цієї заяви, що змусило їх звернутися з даним позовом до суду. Оскільки відповідач [PERSON] після ДТП з місця пригоди втік, то їм достовірно не було відома інформація про другого учасника ДТП та чи застрахована його цивільно-правова відповідальність, у зв'язку з чим вони були змушенні первинно звернутися з такою заявою до МТСТБУ. Огляд транспортного засобу та визначення вартості спричиненої шкоди відбувався без виклику як учасників ДТП, так і представників страхової компанії. На період розгляду справи судом транспортний засіб частково відремонтований та може використовуватися, але він потребує значного ремонту, на що у власника не має коштів. Постанова про притягнення певної особи до адміністративної відповідальності за порушення, які привели до ДТП, внаслідок якого було пошкоджено належний позивачеві транспортний засіб, ними в суді не отримувалась і до страхової компанії не надавалась. Вони не згодні з розміром відшкодування, яке визначено за актом страхової компанії, оскільки цей розмір є значно заниженим. Представник ПрАТ СК "ЕНЕРГОРЕЗЕРВ" в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, надавши і письмові заперечення проти позову (а.с.46-50,185-191), що оскільки [PERSON] протягом 3-х робочих днів письмово не повідомив страховика про настання ДТП, що передбачено ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то він втратив право на відшкодування шкоди за його винні дії на підставі ст. 1194 ЦК України, а пред'явлення позову з боку позивача є передчасним, оскільки не закінчився строк, встановлений ст.36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), а звернення позивача з даним позовом до суду зупиняє прийняття відповідного рішення за зверненням позивача про виплату страхового відшкодування. Представники ПрАТ "ЕНЕРГОРЕЗЕРВ" не були викликані для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу, а висновок судового експерта авто товарознавця [PERSON], яким встановлено розмір заподіяної шкоди, не відповідає вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки висновок не містить номеру та терміну дії сертифікату суб'єкта оціночної діяльності, номеру та дати видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації, а до ремонтної калькуляції додано таку позицію, як заміна заднього бамперу, хоча його пошкодження не зазначені в довідці з місця ДТП та не мають прихованого характеру, а також додано таку позицію як заміна передньої панелі, однак на прикладених до висновку фото додатках пошкодження, які б потребували її заміни, відсутні. Позивач не мав права без узгодження з страховиком та в супереч вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" проводити за власною ініціативою експертне дослідження, при здійсненні якого ним вже наступного після ДТП дня (28 листопада 2013 року ) проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, в той час як відповідно до зазначеного Закону страховику на вчинення таких дій надається 10 днів, при цьому в зазначений період власник транспортного засобу не може розбирати чи здійснювати ремонт транспортного засобу, а вказане є також підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування або страхових виплат, оскільки вказані дії є створенням страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Також вважали, що відповідач [PERSON], який не мав посвідчення водія, керував транспортним засобом неправомірно, тобто не на певній правовій підставі, а тому не мав законних підстав для експлуатації транспортного засобу на час ДТП, в зв'язку з чим відсутні визначені законом підстави для стягнення страхового відшкодування, оскільки дія страхового полісу, укладення якого на транспортний засіб, яким керував відповідач [PERSON], ними не оспорюється, на вказану особу, яка не мала посвідчення водія не розповсюджується. Крім цього, посилався на те, що згідно ст. 38.1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вважали, що будь-якому випадку особа, яка повинна нести відповідальність за завданий збиток та відшкодувати його, є [PERSON], з вини якого відбулося ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб позивача, а не страхова компанія та з урахуванням зазначеного просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, (а.с.168,173), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.176) та письмові заперечення проти позову(а.с.174-176), за якими прохали відмовити в задоволенні позову до МТСБУ, оскільки ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено вичерпний перелік підстав для проведення регламентних виплат з централізованих страхових резервних фондів, який додатковому тлумаченню не підлягає, при цьому відповідно до ст..41 п.41.2 п.п. а даного Закону МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 статті 1 Закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі, тобто коли водій транспортного засобу на момент ДТП не мав чинного полісу страхування. В той же час, відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована у ПАТ "Енаргорезерв" за укладеним договором страхування АВ №8322159, факт укладення якого відповідно до ч.2 ст.18 Закону може посвідчуватись страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою страхування. На момент ДТП даний поліс був чинним, а укладати за дорученням страховика можуть страхові агенти, але саме страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до центральної бази даних, до якої мають вільний доступ будь-які особи. Поліс Ав/8322159, яким була застрахована відповідальність водія автомобіля ВАЗ21063 д.н.з. [NUMBER] станом на 27 листопада 2013 року (дата ДТП) був діючим та забезпечував відповідальність власника (водія) ТЗ, а ліміт відповідальності ПАТ "Енергорезерв" становив 50000 гривень (ст.9 Закону). МТСБУ не відшкодовує потерпілим шкоду, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. Вважали, що посилання на те, що винуватець ДТП [PERSON] неправомірно заволодів транспортним засобом в контексті відповідальності МТСБУ не заслуговують на увагу, оскільки на даний транспортний засіб в любому випадку було оформлено договір страхування, а на ім'я [PERSON] була оформлена нотаріальна довіреність на право керування вказаним транспортним засобом, що виключає неправомірне заволодіння ним, оскільки власник у визначений законом спосіб уповноважував [PERSON] керувати ним, а в матеріалах справи відсутній вирок суду про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом, який би свідчив про встановлення факту неправомірного заволодіння ним таким транспортним засобом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього спричиненої пошкодженням автомобіля позивача шкоди, своєї причетності до даного ДТП та вини в його скоєнні не заперечував, з визначеним розміром заподіяної шкоди згоден. Пояснив, що страховий поліс на автомобіль, яким він керував в момент ДТП, був укладений його братом, а він керував даним транспортним засобом без посвідчення водія, але мав нотаріально посвідчену довіреність на керування ним. Про ДТП він страхову компанія не повідомляв ні після ДТП, ні до даного часу. Після скоєння ДТП поїхав до приїзду працівників міліції, оскільки злякався погроз водія автомобіля, який належить позивачеві. За вчинення даного ДТП його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача ПрАТ СК "Енергорезерв", відповідача [PERSON], дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2013 року на 439 км дороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя сталася ДТП за участю [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], та [PERSON], який керував автомобілем Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ", в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження ", а водій [PERSON] залишив місце ДТП (а.с.4,99). Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.124,122-4 КУпАП, в тому числі у скоєнні ДТП, що сталося 27 листопада 2013 року (а.с.17), внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.70), яким керував інженер - технолог даного підприємства [PERSON] на підставі посвідчення водія та подорожнього листа (а.с.66-69,109), та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди №223/12 від 10 грудня 2013 року (а.с.5-12) розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER], що належить ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ", становить 20 531 гривню 38 копійок (а.с.5-12,71-93,110-128). Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно [PERSON]О.(а.с.94-109) на момент вчинення ДТП 27 листопада 2013 року правопорушник [PERSON] керував транспортним засобом на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29 липня 2013 року, яка була видана останньому власником автомобіля [PERSON] терміном на три роки з правом користування та розпорядження належним йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобілем ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.97), а вказане свідчить про те, що автомобіль правомірно знаходився в користуванні відповідача [PERSON] В той же час, згідно наявної у справі про адміністративне правопорушення довідки Солонянського РВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області (а.с.106) водій [PERSON] не мав посвідчення водія, що підтвердив і в судовому засіданні. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК "Енергорезерв" у відповідності до полісу №АВ/8322159 від 19 листопада 2013 року (а.с.192,177-178) зі строком його дії 19 листопада 2014 року, який було укладено страхувальником [PERSON] на забезпечений транспортний засіб: автомобіль ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER], ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч гривень. Відповідно до положень ст. 979, 1194 ЦК України потерпілий має право в першу чергу отримати відшкодування завданої йому шкоди за рахунок страхової виплати, і тільки у разі недостатності такої виплати для повного відшкодування шкоди - різницю отримати від особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до зазначених правовідносин слід застосувати положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу №АВ/8322159 від 19 листопада 2013 року (а.с.192), з урахуванням чого в задоволенні позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст..41 п.41.2 п.п.а даного Закону МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 статті 1 Закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі, тобто коли водій транспортного засобу на момент ДТП не мав чинного полісу страхування. На момент ДТП даний поліс був чинним, а інформація про укладення договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності забезпеченого транспортного засобу була внесена ПрАТ СК "Енергорезерв" (а.с.183-185) до центральної бази даних таких договорів (а.с.177-178), доступ до якої має будь-яка особа, чим спростовуються доводи позивача щодо відсутності у нього про страхову компанію, у якій було проведено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності забезпеченого транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з зазначеним не приймаються і доводи відповідача ПрАТ СК "Енергорезерв" щодо неправомірності володіння зазначеним транспортним засобом відповідачем [PERSON], оскільки останній мав право на користування та розпорядження даним транспортним засобом на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с.97), а сам факт відсутності у водія посвідчення водія на право керування транспортним засобом не свідчить про неправомірне заволодіння останнім цим транспортним засобом. Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та(або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування встановлено ч. 1 ст. 991 ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За змістом цих норм страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала. Статтею 32 зазначеного Закону передбачено перелік випадків, коли шкода не відшкодовується, а статтею 37 - перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Згідно ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, а не виконання зазначених дій позбавляє права вимоги про застосування положень ст.1194 ЦК України та на страхову компанію не може бути покладений обов'язок відшкодування шкоди за спричинену з його вини шкоду за винну особу, в даному випадку за [PERSON], що відповідає і положенням п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки №4 від 01 березня 2013 року та правовій позиції Верховного суду України, висловленій у постанові від 24 грудня 2010 року (а.с.49-50). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не повідомляв у встановленому законом порядку у спосіб та визначені законом строки про ДПТ, яка мале місце 27 листопада 2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу - ВАЗ-21063 реєстраційний номер [NUMBER], що підтвердили в судовому засіданні як представник відповідача ПрАТ СК "Енргорезерв", так і відповідач [PERSON], заява позивача ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" про здійснення страхового відшкодування заподіяної шкоди була направлена була направлена до Моторного (транспортного) страхового бюро України лише 17 грудня 2013 року (а.с.61-62), а після повідомлення останнього про наявність страхового полісу - до ПрАТ СК "Енергорезерв" - 08 січня 2014 року (а.с.63-65). Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову позивача ТОВ "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" до ПрАТ СК "Енергорезерв" необхідно відмовити, оскільки відповідач [PERSON] не надав суду доказів повідомлення страхової компанії про страховий випадок, внаслідок чого втратив право покладення на страховика обов'язку відшкодувати за нього заподіяну з його вини шкоду. При вирішення питання щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову до відповідачів Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОРЕЗЕРВ", Моторного (транспортного) страхового бюро України, суд враховує і інші доводи сторін, але приходить до висновку, що в даному випадку вони не мають визначального значення, оскільки залежать від виконання обов'язку повідомити страховика про настання страхового випадку. В той же час, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з урахуванням положень ст.22 та ст.1166 ЦК України, відповідно до положень якої майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, при цьому шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням зазначеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ДТП, яке мало місце 27 листопада 2013 року відбулося з вини відповідача [PERSON], що встановлено набравши законної сили судовим рішенням (а.с.109), та при відсутності визначених законом підстав для відшкодування такої шкоди за винну особу страховою компанією, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути спричинену пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 20531 гривня 38 копійок, а також витрати по визнанню вартості матеріального збитку у розмірі 500 гривень (а.с.72,138-140), а всього - 21031 гривню 38 копійок, оскільки в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти розміру шкоди, визначеної згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди №223/12 від 10 грудня 2013 року (а.с.5-12). У відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial