Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до своєї дочки [PERSON] та свого колишнього чоловіка [PERSON] у якому просила встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй кімнату №3, площею 12,3 кв.м., [PERSON] - кімнату № 6, пл.10,3 кв.м., а [PERSON] разом з неповнолітнім сином кімнату № 8, площею 16,3 кв.м., залишив у загальному користуванні підсобні приміщення: ванну, кухню, туалет, прихожу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що дочка останнім часом змінила своє відношення, стала неуважно до неї відноситись, виникають спори по користуванню квартирою. Вона намагалася врегулювати це питання, проте через марність домовленостей, вимушена була звернутись до суду. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом про встановлення порядку користування спірною житловою площею, де просили: виділити [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] кімнату площею 16,3 кв.м. з балконом, позначену на плані квартири цифрою "8"; [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] - кімнату, площею 12,3 кв.м. з лоджією, позначену на плані квартири цифрою "6"; [PERSON] - кімнату, площею 10,3 кв.м. з лоджією, позначену на плані квартири цифрою "3", залишивши у спільному користуванні співвласників підсобні приміщення. Крім того, [PERSON] просила суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди іншим співвласникам квартири у користуванні приміщеннями відповідно до встановленого судом порядку. В судовому засіданні [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, проти задоволення зустрічних заперечили. [PERSON] та її представник підтримали зустрічні позовні вимоги та просили відмовити у задоволенні первинного позову. [PERSON] подав до суду заяву у якій просив відмовити у задоволенні первинного позову [PERSON] та задовольнити зустрічний позов. Представник органу опіки та піклування направив до суду заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, задовольняє первинний позов та відмовляє в задоволенні зустрічного з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровані і проживають сторони: [PERSON], її дочка [PERSON], неповнолітні діти [PERSON] - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], колишній чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON]. Вказані обставини підтверджується довідкою КВЖРЕП № 207 від 22.02.2012 р.. Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності в рівних долях (частках) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтвердилось свідоцтвом про право спільної часткової власності на житло від 25.04.2007 р. № 55294 та витягом № 15621956 від 17.08.07 про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Дане помешкання, відповідно до технічного паспорту від 21.09.2006 р., складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 38,9 кв.м. (16,3; 12,3; 10,2), двох лоджій, балкона, коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, комірчини. Як встановлено між співвласниками існує спір щодо користування жилими приміщеннями. Спірна квартира в багатоквартирному будинку не може бути поділена в натурі шляхом обладнання окремих ізольованих квартир. Відповідно до ст.358 ЦК України співвласники майна, що є у спільній частковій власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а при відсутності згоди спір вирішується судом, при цьому кожний співвласник має право отримати в користування ту частку спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Встановлюючи порядок користування спірною квартирою суд враховує, що частки чотирьох співвласників в праві власності є рівними, ідеальна частка кожного співвласника становить 9,725 кв.м жилої площі. Також суд приймає до уваги, що позиції сторін, щодо користування більшою кімнатою квартири №8, площею 16,3 кв.м. співпадають. Всі сторонни просять виділити її для користування [PERSON]. Враховуючи, що співвласником квартири також є її неповнолітній син [PERSON], суд вважає за можливе виділити їм вказану кімнату. Визначаючи порядок користування кімнатами №6 площею 12,3 кв.м. та №3 площею 10,3 кв.м. між двома іншими співвласниками квартири [PERSON] та [PERSON], суд приймає до уваги, що між сторонами склався порядок користування вказаними кімнатами, відповідно до якого [PERSON] займає кімнату №6 площею 12,3 кв.м. а [PERSON] - кімнату №3 площею 10,3 кв.м., що підтвердилось в судовому засіданні показами як свідків з сторонни [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], так і показами свідків з сторонни [PERSON] - [PERSON], [PERSON]. Вказаний порядок користування кімнатами є доцільним також з огляду на те, що [PERSON] палить на балконі, вхід на який здійснюється з кімнати №3, площею 10,3 кв.м., підтвердилось показми свідків та поясненнями сторін. Судом не приймаються до уваги посилання позивачів [PERSON] та [PERSON] на те, що [PERSON] має намір проживати в одній кімнаті з неповнолітнім онуком [PERSON], оскільки ними на підтвердження даної обставини не подано жодного доказу. Також безпідставним є посилання позивачів [PERSON] та [PERSON] в позові та в судовому засіданні, на те що з [PERSON] в квартирі також проживають її малолітній син [PERSON] та співмешканець, оскільки вказані особи не є співвласниками квартири і тому їх реєстрація або фактичне проживання з огляду на положення статті ст.358 ЦК України не можуть враховуватись при встановленні порядку користування квартирою. Суд також відмовляє в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] в частині зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди іншим співвласникам квартири у користуванні приміщеннями відповідно до встановленого судом порядку, оскільки така вимога носить безпредметний характер в силу того, що такі порушення прав позивачів з боку відповідача на час розгляду справи відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved