Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 125 289,95 грн. які були витрачені позивачем на відновлювальний ремонт транспортного засобу; майнову шкоду у розмірі 15 907,52 грн.; судовий збір у розмірі 1 411.97 грн. за подання позову та 420,40 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] , а саме грубого порушення ним пунктів 2.3 б, 16.12, 16.13 ПДР, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля «Toyota », д/н [NUMBER] , як наслідок позивачу завдана значна матеріальна шкода. Відповідно до висновку № 31/9 від 06.09.2019р. за результатами проведення автотоварозначої експертизи вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу склала 68 595,38 грн; вартість відновлювального ремонту складає суму у розмірі 186 968,27 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у АТ «СК «АРАКС» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 3822179. Позивач у визначеному законом порядку звернулась до АТ «СК «АРАКС» із заявою про настання страхового випадку та виплатою страхового відшкодування, за результатами розгляду заяви позивачу було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 58 635,05 грн. 11.11.2019р. позивач звернулася до СПД « [PERSON] , з метою відновлювального ремонту свого автомобіля «Toyota », д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, згідно акту виконаних робіт від 06.12.2019 р. вартість відновлювального ремонту складає суму у розмірі 183 925,00 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає суму у розмірі 183 925,00 грн. - сума страхового відшкодування у розмірі 58 635,05 грн. =125 289,95 грн., тобто різниця між вартістю відновлювального ремонту колісного транспортного засобу та сумою страхового відшкодування, яка підлягає відшкодуванню з відповідача. Також внаслідок ДТП позивачу завдано майнову шкоду пов`язану з витратами на проведення автотоварозначої експертизи у розмірі 5 500,00 грн.; послуги евакуатора у розмірі 735,0 грн.; шиномонтаж у розмірі 120,00 грн.; послуги стоянки у розмірі 4 850,00 грн. витрати на мобільний зв`язок 300,000 грн.; поштові витрати 147,00 грн.; послуги, пов`язані з використанням служби таксі у сумі 3 371,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2020р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2020р. накладено арешт на рухоме майно [PERSON] , [INFO] , РНОКП [NUMBER] - транспортний засіб «Renault Kangoo» д/н [NUMBER] номер кузова (шасі,рама) VIN [NUMBER] , білого кольору 2014 року виписку, котрий належить [PERSON] на праві власності. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. Надав до суду відзив в якому зазначив, що позивач не надав до позову документів, з яких можна було б зрозуміти, на підставі яких розрахунків, страхова компанія АТ СК «АРКС» прийшла до висновку про те, що сума страхового відшкодування складає саме 58 635,05 грн., а не іншу суму та чи, врахувала страхова компанія, під час визначення суми страхового відшкодування, акт виконаних робіт. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 12.01.2019 року. 07.08.2019 року близько 17 години 40 хвилин на вул. Кільцева дорога, буд. 12 (паркувальний майданчик магазину «Новус») відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Romster», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні ушкодження, з матеріальними збитками. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та такою, що не підлягає доведенню. Судом встановлено, що власником автомобіля марки «Renault Kango», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] є громадянка [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди (07.08.2019 року), була застрахована у страховій компанії АТ «СК АРКС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО №3822179 від 12.06.2019р. із встановленим лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб у розмірі 100000,00 грн. 14.08.2019 року позивач згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомила до страхової компанії АТ «СК «АРКС» про настання дорожньо-транспортної пригоди 07.08.2019 року за участю автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Romster», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також, подала до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно вимог статей 3,5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників . Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Згідно ст. 9 цього ж Закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Оцінка майна, зокрема, транспортних засобів, проводиться на підставі «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №145/5/2092 від 24.11.2003 року. Пунктами 1.1., 1.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», визначено, що ця Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісного транспортного засобу. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Відповідно до вимог пункту 1.6 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» вбачається, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки. Фізичний знос (його складників) - утрата вартості колісного транспортного засобу (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісного транспортного засобу (його складників) порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу (його складників). Відповідно до вимог пунктів 7.40, 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» визначено, що якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації колісного транспортного засобу взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю. Значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7 . Для складників колісного транспортного засобу зі строком експлуатації понад 12 років, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається рівним 0,7. Пунктом 8.3. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», передбачено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу. Згідно пункту 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №2221 від 24.09.2019 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] » на замовлення страхової компанії АТ «СК «АРКС», було проведено оцінку вартості (розміру) збитків, завданих автомобілю «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , за яким вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 13389,00 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів складає 12307,52 грн., вартість складників, що підлягають заміні під час ремонту складає 135754,13 грн., оскільки строк експлуатації автомобіля становить понад 12 років, згідно пункту 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» коефіцієнт фізичного зносу, який застосовується до складників, що підлягають заміні під час ремонту складає 0,7, а вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, внаслідок ушкодження автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, складає 66422,76 грн. 10.10.2019 року та 03.02.2020 року, страхова компанія АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування на користь Позивача у розмірі 65422,76 грн., яке було визначено на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку №2221 від 24.09.2019 року. Факт оплати страхового відшкодування, підтверджують, досліджені судом, платіжні доручення №603926 від 10.10.2019 року та №638436 від 03.02.2020 року. Таким чином, судом встановлено, а сторонами у справі не заперечується факт того, що Позивач, отримав від страхової компанії АТ «СК «АРКС», на виконання обов`язку Страховика, згідно умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО №3822179 від 12.06.2019 року, страхове відшкодування у розмірі 65422,76 грн., в якості відшкодування збитків, завданих ушкодженням належного Позивачу автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] у дорожньо-транспортній пригоді від 07.08.2019 року. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вимогами частин 1,2 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 1192 Цивільного кодексу України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. У постанові Верховного суду від 19.09.2018р. у справі № 753/21177/16ц зроблено висновок, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). У разі вирішення питання про відшкодування реальних збитків, належними доказами можуть бути платіжні документи та інші документи, які підтверджують факт понесення таких витрат і пов`язаність таких витрат з усуненням заподіяної шкоди. Досліджений в судовому засіданні акт виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, наданий Позивачем, в якості підтвердження факту проведення відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] на суму 183 925,00 грн., містить 43 пункти, які вказують про запасні частини (деталі), які потребують заміни, перелік ремонтних робіт, а також перелік матеріалів, необхідних для ремонту. Вказаний акт підтверджує факт проведення ремонтних робіт на автомобілі «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] в період з 11.11.2019 року до 06.12.2019 року. Замовником значиться [PERSON] , виконавцем ФОП « [PERSON] ». Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №102 від 10.09.2021 року, наданої представником Відповідачів, на підтвердження своїх заперечень проти позовної заяви, вбачається, що об`єм ушкоджень та розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП від 07.08.2019 року, розрахувати не уявляється можливим, оскільки у висновку №31/19 від 06 вересня 2019 року, виконаний судовим експертом Черкашиним Ю.І. та у звіті вих.№2221 від 24.09.2019 року, виконаний оцінювачем [PERSON] та відповідно калькуляціях AUDATEX: №0609 від 11.09.2019 року та №1.102.19.0 від 24.09.2019 року, внутрішні (скриті) пошкодження, не були документально (інструментально) підтвердженні, як ті, що були деформовані (зруйновані) в результаті події ДТП від 07.08.2019 року. З технічної точки зору (об`єктивно, фото) підтверджено, об`єм ушкоджень авто «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих у ДТП від 07.08.2019 року, позиції з AUDATEX: № 0609 від 11.09.2019 року та №1.102.19.0 від 24.09.2019 року, а саме: 0281 - Бампер передній; 0318 - Кріплення пр бампер п; 0325 - Демпфер л бампер л; 0326 - Демпфер пр бампер п; 0562 - Фара права в зборі; 0707 - Біч покаж пов л в зб; 0741 - Крило п л; 0742 - Крило п пр; 0811 - Напис крила п л; 0812 - Напис крила п пр; 0841 - Підкрилок л; 0842 - Підкрилок пр; 0998 - Кріплення крила п пр; 1436 - Бачок омивача; 7201 - Диск колеса п л; Відповідно до акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » по відновленому ремонту транспортного засобу Тойота Раф-4, д.н.з. [NUMBER] , з технічної точки зору (об`єктивно, фото) підтверджено, позиції: з 1 (першої) по 12 (дванадцяту) та 18 (вісімнадцята), як такі, що відносяться до об`єму ушкоджень авто «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих у ДТП від 07.08.2019 року. З технічної точки зору (об`єктивно, фото) не може бути підтверджено, позиції: з 13 (тринадцятої) по 17 (сімнадцяту) та з 19 (дев`ятнадцятої) по 24 (двадцять четверту), як такі, що відносяться до об`єму ушкоджень авто «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих у ДТП від 07.08.2019 року. Позиції з 25 (двадцять п`ятої) по 43 (сорок третю) відносяться до робіт по зняттю та встановленню деталей та вузлів, які потребують заміни або ремонту, фарбуванню замінених, відремонтованих елементів кузова, та необхідних для цього матеріалів. Вартість даних робіт обчислюється відповідно до нормо-години, встановленій на даному підприємстві (СТО) - вартість нормо-години не зазначено, та матеріалів необхідних для виконання даних робіт зазначено в позиції 43 (сорок три) без деталізації (фарба, шпаклівка, грунтовка, шкурки, тощо). Підтвердити чи спростувати позиції з 25 (двадцять п`ятої) по 43 (сорок третю) за відсутності нормо-години, та кількості (штук, літрів, кілограмів) витратних матеріалів при проведені вказаних робіт не надається можливим. Під час судового розгляду цивільної справи, Позивачем, його представником, адвокатом Твердохлібом М.М., висновки експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №102 від 10.09.2021 року, не спростовувались, клопотань про долучення доказів на підтвердження того, що вказаний висновок експерта не може бути належним та допустим доказом у даній цивільний справі, до суду, не заявлялось, в матеріалах даної справи та у поясненнях Позивача, його представника, відсутні аргументовані заперечення щодо вказаного висновку експерта. При дослідженні судом висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №102 від 10.09.2021 року, суд визнає такий висновок експерта належним, допустимим та достовірним доказом у даній цивільній справі, оскільки в суду не виникли сумніви щодо викладених у висновку експерта даних, оскільки його висновки містять інформацію щодо предмета доказування, мають значення для розгляду справи, одержані у відповідності до вимог діючого законодавства України та є такими, на підставі яких можливо встановити дійсні обставини справи. Так, враховуючи висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №102 від 10.09.2021 року, судом встановлено, що в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року позиції: з 1 (першої) по 12 (дванадцяту) та 18 (вісімнадцята), а саме запасні частини (деталі), які потребують заміни на автомобілі «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , а це бампер передній, направляючі бамперу переднього, абсорбер бамперу переднього, наповнювач бамперу переднього, фара права в зборі, боковий покажчик повороту лівий в зборі, крила передні, наповнювач крил передніх, написи крил передніх, підкрилки передні, кріплення крил передніх, бачок омивача, диск колісний передній лівий, відносяться до об`єму ушкоджень автомобіля «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих у ДТП від 07.08.2019 року. Вартість запасних частин, що вказані у позиціях: з 1 (першої) по 12 (дванадцяту) та 18 (вісімнадцята), що наведені в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року складає 71800,00 грн. Суд бере до уваги перелік ремонтних робіт, які вказані у позиціях: з 25 (двадцять п`ятої) до 28 (двадцять восьмої), включно, з 35 (тридцять п`ятої) до 38 (тридцять восьмої), включно, як ремонтні роботи, що пов`язані із заміною запасних частин, що вказані у позиціях: з 1 (першої) по 12 (дванадцяту) та 18 (вісімнадцята), що наведені в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, оскільки проведення таких робіт, пов`язані із заміною запасних частини (деталей), що відносяться до об`єму ушкоджень автомобіля «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих у ДТП від 07.08.2019 року. Вартість ремонтних робіт, які суд приймає до уваги та, які наведені в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, вказані у позиціях: з 25 (двадцять п`ятої) до 28 (двадцять восьмої), включно, з 35 (тридцять п`ятої) до 38 (тридцять восьмої), включно, складає 17200,00 грн. Одночасно із цим, суд не бере до уваги дані з акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, а саме дані про запасні частини, що наведені у позиціях: з 13 (тринадцятої) по 17 (сімнадцяту) та з 19 (дев`ятнадцятої) по 24 (двадцять четверту), оскільки такі запасні частини, згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №102 від 10.09.2021 року, не відносяться до об`єму ушкоджень автомобіля «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих в ДТП від 07.08.2019 року. Також, суд не бере до уваги дані про ремонті роботи, з акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, що наведені у позиціях: з 29 (двадцять дев`ятої) по 34 (тридцять четверту), включно, та з 39 (тридцять дев`ятої) по 43 (сорок третю), включно, оскільки такі ремонті роботи, пов`язані із заміною запасних частин, що не відносяться до об`єму ушкоджень автомобіля «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , отриманих в ДТП від 07.08.2019 року, а позиція 43 (сорок три), згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №102 від 10.09.2021 року не містить даних про вартість нормо-години та детального переліку матеріалів, необхідних для виконання ремонтних робіт. Судом встановлено, що позивачем, його представником, адвокатом Твердохлібом М.М., в обґрунтування доводів позовної заяви по відновленню автомобіля «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , не надано до позовної заяви документів або інших доказів, які б підтверджували, що запасні частини (деталі), вказані в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, які потребували заміни, були придбані та замінені новими запасними частинами (деталями). Під час розгляду справи в суді, Позивач та його представник, адвокат Твердохліб М.М., кожен окремо, пояснили, що інших документів, окрім акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, які б підтвердили, закупівлю запасних частин, а також дані про те, що такі запасні частини (деталі), що вказані в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » були придбані новими та у подальшому встановлені на автомобіль «Toyota RAV-4» д.н.з. [NUMBER] , у Позивача та його представника, адвоката Твердохліба М.М., відсутні. Зазначили, що запасні частини (деталі), що вказані в акті виконаних робіт, закуповував ФОП « [PERSON] », однак, при яких обставинах, а також коли, до початку ремонту або під час його проведення, останній здійснював такі закупівлі, а також, чи були такі запасні частини (деталі) новими, не відомо, оскільки документи, які б підтвердили цей факт, відсутні. Зі змісту акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року, суду не можливо встановити факт того, що запасні частини (деталі), які вказані в акті, як такі, що потребують заміни, були придбані та замінені на нові запасні частини (деталі), оскільки акт виконаних робіт, не містить жодних записів та даних про це. Інших документів або доказів, які б підтверджували даний факт, матеріали цивільної справи не містять, Позивач та представник позивача, адвокат Твердохліб М.М., документи та докази на підтвердження даного факту, до суду, не надавали. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог пунктів 7.40, 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» визначено, що якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації колісного транспортного засобу взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю. Значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників колісного транспортного засобу зі строком експлуатації понад 12 років, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається рівним 0,7. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 12.01.2019 року, автомобіль «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] був випущений у 2006 році. На момент дорожньо-транспортної пригоди 07.08.2019 року, строк експлуатації автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , складав понад 12 років. З огляду на це, встановлена та прийнята судом до уваги вартість запасних частин (деталей), що вказані у позиціях: з 1 (першої) по 12 (дванадцяту) та 18 (вісімнадцята), що наведені в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року у розмірі 71800,00 грн., повинна бути зменшена на розмір фізичного зносу, встановленого відповідно до вимог пункту 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №145/5/2092 від 24.11.2003 року, а саме зменшення вартості таких запасних частин (деталей) повинно бути здійснено із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,7 (70%), оскільки строк експлуатації автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , з моменту його випуску та, на момент дорожньо-транспортної пригоди, перевищує 12 років, а Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що деталі, вказані в акті виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року були придбані та замінені новими запасними частинами (деталями). Таким чином, вартість запасних частин (деталей), з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,7 (70%), які суд приймає до уваги з акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року для цілей відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , а саме, що вказані у позиціях з 1 (першої) по 12 (дванадцяту) та 18 (вісімнадцята), складає 21540,00 грн. (71800,00*0,7=50260,00 грн.; 71800-50260,00 = 21540,00 грн.) Загальна вартість запасних частин (деталей) та ремонтних робіт, які суд приймає до уваги з акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року для цілей відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , що вказані у позиціях з 1 (першої) по 12 (дванадцяту), 18 (вісімнадцята), з 25 (двадцять п`ятої) до 28 (двадцять восьмої), включно, з 35 (тридцять п`ятої) до 38 (тридцять восьмої), включно, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу запасних частин (деталей), що підлягають заміні, складає 38740,00 грн. (21540,00+17200,00=38740,00 грн.) З урахуванням того, що сума страхового відшкодування у розмірі 65422,76 грн., отримана Позивачем від страхової компанії АТ «СК «АРКС» є більшою за суму, яку встановив суд з акту виконаних робіт ФОП « [PERSON] » від 06.12.2019 року для цілей відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] у розмірі 38740,00 грн., доводи Позивача, викладені у позовній заяві про те, що відповідачі зобов`язані згідно вимог ст. 1194 ЦК України сплатити Позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), є такими, що не можуть бути задоволені судом при розгляді даної цивільної справи, оскільки повністю спростовуються встановленими судом обставинами та дослідженими вище доказами. Згідно вимог частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1,5 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вимогами статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Зі змісту статей 79,80 ЦПК України вбачається, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Надана позивачем до позовної заяви, квитанція №01903 від 06.12.2019 року ФОП « [PERSON] », що виготовлена та подана за формою №ПО-Д2, затвердженою наказом Укрсоюзсервіс від 29.09.1995р. за №8, на підтвердження факту оплати суми у розмірі 183925,00 грн. за ремонт автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , не може бути прийнята судом до уваги, як належний та допустимий доказ, з огляду на таке. Статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено термін «розрахунковий документ», а саме це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну. Відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», визначено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідно до «Інструкції по використанню форм документів суворої звітності, що використовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги», затвердженої Наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 29.09.1995р. №8 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №389/925 від 25.10.1995р.) та згідно із додатком №1 до вказаної Інструкції, форма квитанції ПО-Д2 призначена для підтвердження наданих послуг, що надаються в присутності замовника. Відповідно додатку №1 до вказаної Інструкції, форма квитанції №ПО-Р1, видається на підтвердження факту виконання послуг по ремонту побутових машин та приладів, радіоелектронної апаратури, транспортних засобів, меблів, взуття. Згідно п. 1.4. вказаної Інструкції, форми документів суворої звітності складені та мають позначення залежно від видів послуг (робіт), де позначення ПО - означає побутове обслуговування, а літера Д, яка йде після дефісу за позначкою ПО - означає дрібні та невиробничі послуги, а літера Р - означає ремонт. Згідно п. 2.3 вказаної Інструкції, визначено, що під час оформлення замовлення виконавець заповнює у формах - найменування господарюючого суб`єкта, його ідентифікаційний код, адресу, телефон, дату приймання та термін виконання замовлення, дані замовника (прізвище, адресу, телефон), найменування замовлення, його опис, характеристику робіт, вартість замовлення згідно з кошторисом або розрахунок вартості, інші відомості, передбачені формою документа. Вартість замовлення підтверджується підписом замовника, а сума отриманих коштів підтверджується підписом представника господарюючого суб`єкта. Відповідно до п.2.5 вказаної Інструкції, передбачені особливості заповнення окремих форм, а саме п. 2.5.5. передбачає, що до форми № ПО-Р1 вносяться дані про використані комплектуючі вироби, запасні частини, матеріали (замовника або виконавця) та їх вартість, а у випадках коли ремонт виконується не за місцем проживання замовника, - вказуються ознаки виробу та його оціночна вартість. Зразок форми №ПО-Р1, який затверджений вищевказаною Інструкцією, передбачає, серед іншого, заповнення замовлення на виконання робіт із зазначенням даних щодо найменування, комплектувальних виробів, запасних частин, матеріалів, їх кількість, оціночну вартість матеріалів, вартість матеріалів виконавця, найменування (характеристик) робіт, їх вартість, погодженість суми та об`єму робіт, наявність підпису та дати, як замовника послуги, так і господарюючого суб`єкта (виконавця послуги). Копія квитанції, яка подана Позивачем до позовної заяви, фактично, не підтверджує факт передачі Позивачем коштів у розмірі 183 925,00 грн. ФОП « [PERSON] », а також отримання останнім таких коштів, так як вказана квитанція не містить даних, що Позивач передав, а ФОП « [PERSON] » прийняв кошти у вказаному розмірі. Квитанція, містить лише дані про вартість послуги у розмірі 183925,00 грн., однак, не містить даних, щодо фактичних розрахунків, а саме, що вказані кошти були, фактично, передані від Позивача до ФОП « [PERSON] », таких записів у вказаній квитанції не має, як і не має підписів сторін, а також дати напроти таких підписів, які б підтверджували факт передачі та отримання коштів. Таким чином, суд встановив, що подана Позивачем, на підтвердження оплати ремонту автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , квитанція ФОП « [PERSON] » № [NUMBER] від 06.12.2019 року не відповідає, встановленій формі квитанції, яка передбачена для надання послуг по ремонту транспортних засобів, оскільки така квитанція не містить даних щодо фактичних розрахунків, проведених між сторонами, тобто не відповідає вимогам формі №ПО-Р1, яка передбачена та затверджена вимогами вищевказаної Інструкції для оформлення та підтвердження, як факту ремонту, так і факту оплати послуги по ремонту транспортного засобу, що у свою чергу вказує не відповідність поданої Позивачем квитанції вимогам належності та допустимості доказів, тобто вимогам статей 77,78 ЦПК України, а тому, цей доказ суд не приймає до уваги під час розгляду даної справи. Щодо наданого Позивачем до позовної заяви, висновку за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, наданого судовим експертом Черкашиним Ю.І. та складеного ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс», на замовлення Позивача, суд погоджується із доводами представника Відповідачів, адвоката Саханчука А.Д., про те, що вказаний висновок експертизи, не може бути взятий до уваги судом з огляду не невідповідність висновку експерта вимогам статей 77,78 ЦПК України. Так, відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, судовим експертом Черкашиним Ю.І., визначалася вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] за допомогою програмного комплексу складання калькуляції відновлювального ремонту транспортних засобів «AudaAurora» - 2013 рік, Німеччина, ТОВ «Аудатекс Україна». Відповідно до калькуляції ремонту після ДТП №0609, яка додається до висновку експерта Черкашина Ю.І., в ній вказано номер ліцензії «29913001», яка надається користувачам ТОВ «Аудатекс Україна» з метою належного використання програмного комплексу складання калькуляції відновлювального ремонту транспортних засобів «AudaAurora». Відповідно до листа №36 від 22.06.2020 року, наданого ТОВ «Аудатекс Україна» на адвокатський запит представника Відповідачів, адвоката Саханчука А.Д., вбачається, що ліцензія під номером «29913001» зареєстрована на компанію ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» (ЄДРПОУ 33708340). При цьому, [PERSON] та ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс», які надавали висновок автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, не є зареєстрвоаними користувачами програмного комплексу «Audatex» . Окрім цього, висновок автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року є суперечливим та сумнівним, оскільки дата складання калькуляції ремонту після ДТП №0609, яка додається до висновку експерта Черкашина Ю.І., датована 11.09.2019 року. В даній калькуляції, зазначається дата ДТП - 03.09.2019 року, хоча, ДТП, яка відбулася за участю автомобіля Позивача - 07.08.2019 року, що вказує на невідповідність калькуляції фактичним даним. Також, у калькуляції, у розділі запасні частини, зазначаються ціни станом на 28.08.2019 року, хоча ДТП відбулася 07.08.2019 року, а дата проведення експертизи 03.09.2019 року (дата огляду ТЗ згідно тексту експертизи), що, у свою чергу, вказує на невідповідність висновку експерта вимогам Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, відповідно до якого, визначення вартості матеріального збитку, яка потребує встановлення, проводиться на дату настання події, у даному випадку на 07.08.2019 року. Вимоги Позивача про відшкодування завданих збитків у розмірі 15907,52 грн., які Позивач пов`язує із понесеними витратами на проведення автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, оплати послуг евакуатора, огляду автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] на станції технічного обслуговування «Віді Автострада», послуг шиномонтажу, стоянки по охороні автомобіля, витрат по оплаті послуг мобільного зв`язку та поштових послуг, а також витрат по оплаті послуг служби таксі, суд не приймає до уваги, з огляду на те, що такі вимоги, Позивачем, належними та допустимими доказами не підтверджуються, а тому не можуть бути взяті до уваги судом у даній цивільній справі. Так, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, вбачається, що 02.09.2019 року до ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» надійшла заява від Позивача, з метою проведення автотоварознавчої експертизи, в ході якої, Позивач просить встановити матеріальний збиток завданий внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] при ДТП від 07.08.2019 року. Відповідно до вимог ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставами для проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Проте, Позивач не надав до суду відповідного Договору з експертом або експертною установою, в якому були визначені умови проведення експертизи, а також її вартість. У позовній заяві, Позивач посилається на те, що ним були понесені витрати на проведення вищевказаної експертизи у розмірі 5500,00 грн., на підтвердження цього, до позовної заяви, надає копію квитанції до прибуткового касового ордера №06 від 22.09.2019 року ТОВ ЗПКК «Юрекс», відповідно до якого, ордер оформлено на суму 3500 грн., за інформаціно-технічне забезпечення проведення автотоварознавчої експертизи, без зазначення номеру експертизи, посилань на Договір, як на підставу проведення експертизи, а сума, що вказана в ордері (3500 грн.) відмінна від суми (5500 грн.), яку заявляє в позовних вимогах Позивач. Окрім цього, до позовної заяви, Позивач додає копію квитанції до прибуткового касового ордеру №82 від 23.08.2019 року ТОВ «Клевер Експерт», на суму 2000 грн., однак з приводу чого сплачувалися вказані кошти та, яке це має відношення до проведення експертизи №31/19 від 06.09.2019 року причетне ТОВ «Клевер Експерт» у позовній заяві не зазначено, а у судовому засіданні, Позивач, не змогла пояснити таку невідповідність. Окрім цього, враховуючи, що висновок автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, судом, визнано неналежним та недопустимим доказом у даній цивільний справі, не підлягають до задоволення вимоги Позивача про відшкодування витрат, понесених Позивачем на оплату послуг експерта з проведення автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року. Згідно вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З огляду на вказане, Позивачем не надано до позовної заяви доказів того, що понесені ним витрати на евакуацію транспортного засобу, огляду авто в умовах СТО «Віді Автострада», послуги охоронюваної стоянки не були відшкодовані йому страховою компанією «АТ «СК АРКС», якщо судом встановлено, а сторонами не заперечувався факт виплати страховою компанію «АТ «СК АРКС», на користь Позивача, страхового відшкодування у розмірі 65422,76 грн. Вимогами частини 1,2,4,5 статті 95 ЦПК України, передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 р. № 55 «ДСТУ 4163-2003», встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів ««Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Як вбачається з копій документів, які надані Позивачем на підтвердження понесених витрат на проведення автотоварознавчої експертизи №31/19 від 06.09.2019 року, оплати послуг евакуатора, огляду автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] на станції технічного обслуговування «Віді Автострада», послуг шиномонтажу, стоянки по охороні автомобіля, витрат по оплаті послуг мобільного зв`язку та поштових послуг, а також витрат по оплаті послуг служби таксі, копії таких документів, не засвідченні підписами Позивача або його представника не містять дати засвідчення, тобто не містять обов`язкових реквізитів засвідчення копій документів згідно із встановленим стандартом та вимогами частин 1,2,4,5 статті 95 ЦПК України. Щодо витрат Позивача на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 61000,00 грн., про які вказує у позовній заяві, як понесені ним судові витрати, суд не приймає їх до уваги, оскільки такі витрати не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, відповідно до Договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 року, укладеного між Позивачем та адвокатом Твердохлібом М.М., не передбачено, ані вартості даного Договору, ані умов розрахунку та визначення вартості послуг адвоката із зазначенням конкретного переліку таких послуг та часу витраченого адвокатом для їх надання. До позовної заяви не додано акту наданих послуг адвокатом, який би був підписаний обома сторонами, розрахунку таких послуг, угоди підписаної між Позивачем та адвокатом, в якій визначається загальна вартість наданих послуг та порядок їх оплати (готівковий, безготівковий розрахунок, тощо). До позовної заяви не надано документу, який би підтверджував факт проведених розрахунків між Позивачем та адвокатом за фактично надані послуги професійної правничої допомоги, а тому, відсутні підстави для задоволення судом вказаних вимог Позивача. Відповідно до вимог статті 133 ЦПК України, до судових витрат належать витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом або підготовки до розгляду справи, а саме витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, а також витрат пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин 6-9 статті 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Представником Відповідачів, адвокатом Саханчуком А.Д., на виконання вимог статей 134, 139 ЦПК України, подано до суду розрахунок понесених судових витрат, пов`язаних із проведенням судової автотоварознавчої екпертизи №102 від 10.09.2021 року, які представник Позивача, просить розподілити відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що витрати на проведення судової автотоварознавчої екпертизи №102 від 10.09.2021 року, підтверджуються поданими до суду документами, а саме Договором на проведення дослідження №27/08-21 від 27.08.2021 року, укладеного між ТОВ «Українська експертна компанія» та [PERSON] , [INFO] , рахунком-фактурою №СФ-000124 від 10.09.2021 року, відповідно до якої вартість автотоварознавчої експертизи автомобіля «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] складає 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, квитанцією №0.0.2260359935.1 від 10.09.2021 року, що підтверджує факт оплати 5000,00 грн. за проведену експертизу №102 від 10.09.2021 року та актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000122 від 10.09.2021 року. Вказані документи суд приймає до уваги, як належні та допустимі докази, що підтверджують витрати, понесені у зв`язку із проведенням судової автотоварознавчої екпертизи №102 від 10.09.2021 року, оскільки такі документи, у своїй сукупності є достовірними. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди та витрачених коштів по відновлювальному ремонту слід відмовити в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved