Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача стягнення сум належних при звільненні 1500 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 12 вересня 2014 року по 29 жовтня 2014 року працювала у відповідача на посаді продавця-касира у магазині «Baker-Market» за адресою м. вул. Наукова, 29а. Розмір її заробітної плати за місяць складав 2500,00 грн. З 12 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року її заплатили 1400,00 грн., а з жовтня 2014 року по 1 листопада 2014 року 1000,00 грн. Після чого її було звільнено з цієї посади без причин. В останній день роботи, 29.10.2014 року, роботодавець повинен був її письмово повідомити про нараховані суми, повністю розрахуватися із нею, а також вручити заповнену трудову книжку, але цього не зробив. 08.12.2014 року вона звернулася з письмовою заявою до відповідача [PERSON] «Ромзен», щоб виплатити її борг по заробітній платі, видати заповнену трудову та видати довідку про заробітню плату, але відповіді не отримала. Станом на сьогодні вона не отримала ні заборгованості по заробітній платі у розмірі 1500,00 грн., ні довідки про місце праці, ні трудової книжки, а тому з метою захисту свого права та інтересу змушена звертається до суду за захистом таких. Просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи не зявився, та про причини неявки суд не повідомив. В письмових запереченнях проти позову заперечив, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки підстав для задоволення позову не має та такий вважає безпідставним, посилаючись на докази, які зазначені в письмовому запереченні та долучені до такого. А тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних та доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу; свідка [PERSON], яка підтвердила, що позивачка працювала у відповідача з 12 вересня 2014 року по 29 жовтня 2014 року на посаді продавця-касира у магазині «Baker-Market» за адресою м. вул. Наукова, 29а, та те, що відповідач безпричинно звільнив позивачка та невиплатив її всіх сум, оскільки відповідач неодноразово робить вказані вчинки, в тому числі із нею, внаслідок чого вона також подала позов до суду з тих же підстав; дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З пояснень позивача випливає, що за домовленістю з керівництвом [PERSON] "Ромзен" із нею, що з 12.09.2014 року вона була прийнята на посаді продавця-касира у магазині «Baker-Market» за адресою м. вул. Наукова, 29а.. Згідно цієї домовленості позивачка повинна була отримувати заробітну плату за місяць у розмірі 2500,00 грн. Однак 29.10.2014 року, її було звільнено з вказаною посади безпричинною, при цьому не виплачено її боргу по заробітній платі, невидано заповнену трудову книжку, і не видано довідку про заробітню плату. Як вбачається із копії витягу із Інтернету оголошення [PERSON] "Ромзен" про вакансії на посаду продавця-касира (а.с.16), що у магазині «Baker-Market» заробітна плата продавця-касира мала б становити у розмірі 2500,00 грн. 08.12.2014 року [PERSON] звернулася до директора [PERSON] "Ромзен" з заявою про виплату її боргу по заробітній платі, видати її заповнену трудову книжку, і видати довідку про заробітню плату, однак відповіді на таку не отримала(а.с.2). Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] приходила з 12 вересня 2014 року по 29 жовтня 2014 року на роботу до [PERSON] "Ромзен" у магазині «Baker-Market» за адресою м. вул. Наукова, 29а, кожний день, працювала продавем-касиром, отримувала за, що заробітну плату. Крім цього, дані факти підтверджуються долученими до матеріалів справи представником позивача 29.09.2015 року - фотографіями. Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с.-35-50), основним видом діяльності [PERSON] "Ромзен" є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами(КВЕД 47). У вищезазначеного витягу із Інтернету від 22.06.2015 року зазначено, що [PERSON] "Ромзен" запрошує на посаду продавця-касира у магазин «Baker-Market», а тому суд приходить до висновку, що є суперечливість у поданому документі представником відповідача - штатним розписі(а.с.34), про економічну діяльність [PERSON] "Ромзен". На пропозицію суду надати представником відповідача на заперечення позовних вимог позивача, а саме відсутність доказів роботи позивача у [PERSON] "Ромзен" не було надано та те, що вони не набирають на вакансії на посаду продавця-касира у магазини «Baker-Market» та те, що в таких не працюють продавці-касири у їх магазинах не було спростовано. Крім цього, судом було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків директора та бухгалтера [PERSON] "Ромзен", однак такі не зявились для дачі свідчень у справі, з метою спростування позову, а тому суд діє відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України. Правовідносини сторін регулюються ст.ст.\~10-13,21,26-28,47,\~48,\~94,\~115-117,\~221,\~232-233,\~237,\~237-1 КЗпП України. Статями 10-13, 21 КЗпП України визначений порядок укладання як колективного, так і трудового договору, їх зміст, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства або уповноважений ним орган зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством. Стаття 24 КЗпП України\~передбачає, що трудовий договору укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Зі змісту ч.7 ст.43 Конституції України, ч.1 ст.115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття «заробітна плата». Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Виходячи з наданих сторонами доказів, з врахуванням до ст.ст.\~11,\~60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що між позивачем та [PERSON] "Ромзен" склалися трудові відносини, оскільки позивач був допущений до роботи, виконував обов'язки продавця-касира, та мала отримувати заробітню плату за місяць у розмірі 2500,00 грн. При цьому відсутність письмового трудового договору не може свідчити про відсутність трудових відносин взагалі оскільки трудова угода може бути укладена і в усній формі. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З розрахунку позивача, заборгованість по заробітній платі складає 1500 грн., які належать до стягнення з відповідача відповідно до ст.116 КЗпП України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved