Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що мешкає за адресою: [ADDRESS] з лютого 1992 року по теперішній час. З 20.02.2013 року вона почала отримувати на поштову адресу листівки з вимогами від МКП «Основаніє» про погашення заборгованості по комунальним послугам у розмірі 2371, 51 грн. Звернувшись до відповідача, вона дізналася, що така сума заборгованості, згідно даних комп'ютерної бази, значиться станом на грудень 2000 року. Позивач зазначила, що є сумлінним платником, з 2000 року по теперішній час щомісяця вчасно сплачує платежі за комунальні послуги, тому була впевнена, що ніяких боргів за сплату комунальних послуг у неї немає. У квітні 2013 року [PERSON] звернулася до Центру обслуговування абонентів МКП «Основаніє» з метою звірки рахунків та отримання акта звірки для з'ясування, звідки виникла така заборгованість, на що була надана відповідь, що провести звірку рахунків не можливо, в зв'язку з відсутністю даних щодо боргів та нарахувань до 2000 року. На прохання позивача з Центру обслуговування абонентів МКП «Основаніє» їй надали роздруківку з комп'ютерної бази за період з вересня 1996 року по грудень 2000 року, де була зазначена сума заборгованості у сумі 1003,07 грн., але як утворилась дана заборгованість і чому вимагати її погашення відповідач почав тільки у 2013 році, позивачці не пояснили. З березня 2013 року від МКП «Основаніє» позивачці почали постійно телефонувати, надсилати вимоги про погашення заборгованості, всі усні та письмові запити про проведення звірки, списання заборгованості, у зв'язку з пропуском позовної давності, залишилися без уваги. У серпні 2013 року позивач отримала чергову вимогу погашення заборгованості у розмірі 2636,83 грн.. Позивач пенсіонер, тому сплатити таку суму заборгованості не має можливості, тому була змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з 01.09.1996 року по лютий 2009 року включно у сумі 2636,83 грн. та зобов'язати відповідача списати заборгованість по комунальним послугам у розмірі 2636,83 грн. з особового рахунку [NUMBER] по [ADDRESS], стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Представник відповідача МКП „Основаніє" у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, зазначила, що МКП «Основаніє» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку (рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг»), в якому знаходиться квартира позивачки. Надання та оплата послуг здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м.Запоріжжя», зі змінами згідно рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради № 555/2 від 24.12.2009 року «Про виключення послуг з вивезення побутових відходів зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя» та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 297 від 30.06.2010 року «Про застосування коефіцієнту до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м.Запоріжжя». Ствердження позивача, щодо сумлінного виконання нею покладених обов'язків щодо оплати послуг за житлово-комунальні послуги не відповідають дійсності, що підтверджується доданою позивачем до позовної заяви роздруківки нарахувань та оплат. А саме: з 01.01.2000р. по 01.05.2000р.; з 01.07.2000р. по 01.02.2001р.- не було жодних оплат. З 01.03.2001р. по 01.09.2001р. оплати здійснювали у розмірі меншому, ніж нарахування. У період з 2002 року позивач поступово зменшує борг. Також, позивач у своїй заяві зазначає, «що відповідачу було надіслано повідомлення про погашення заборгованості, в якій містилася погроза відімкнення каналізації у разі непогашення заборгованості». Зазначаємо, що відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» з 01.01.2009р. визначені виконавці житлово-комунальних послуг: з центрального постачання холодної води, централізованого водовідведення визначено комунальне підприємство «Водоканал». МКП «Основаніє» не має відношення до каналізаційних стоків позивача. Списання заборгованості неможливо на підставі листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 року № 12/1-64, в якому зазначено, що списання заборгованості з особистого рахунку, яка є поза межею строку позовної давносте рішенням суду та чинним законодавством не передбачено. Також не передбачено списання і поточної заборгованості. Виходячи з положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та "Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 р. №237 виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, який відкрито на ім'я позивачки в МКП «Основаніє» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання, з цього внутрішнього господарського документу будь-яких сум є правом тільки кредитора, тобто відповідача. Крім того, такий спосіб захисту права, як списання заборгованості не передбачений діючим законодавством. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг МКП «Основаніє» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку, в якому мешкає позивач [PERSON](а.с.30). Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Надання та оплата зазначених послуг здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м.Запоріжжя», зі змінами згідно рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради № 555/2 від 24.12.2009 року «Про виключення послуг з вивезення побутових відходів зі складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя» та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 297 від 30.06.2010 року «Про застосування коефіцієнту до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м.Запоріжжя». Проте, списання заборгованості по комунальним послугам у розмірі 2636,83 грн. з особового рахунку позивача [PERSON] як безнадійної дебіторської заборгованості неможливо на підставі листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 року № 12/1-64, в якому зазначено, що списання заборгованості з особистого рахунку, яка є поза межею строку позовної давності рішенням суду та чинним законодавством не передбачено. Також не передбачено списання і поточної заборгованості(а.с.71). Відповідно до ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 р. (з наступними змінами) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Відповідно до ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та "Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 р. № 237 виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, який відкрито на ім'я позивачки в МКП «Основаніє» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документу будь-яких сум є правом тільки кредитора, тобто відповідача. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши вищезазначені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Outcome: dismissed