overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача - ТОВ підприємство "ПРОМТЕХКОМП" на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 16334,65 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Під час її звільнення 27 травня 2013 року відповідач не здійснив з нею повного розрахунку. Заборгованість із заробітної плати складає 16334,65 грн. Крім того, невиплатою заробітної плати їй завдана моральна шкода. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала. Представник відповідача - ТОВ підприємство "ПРОМТЕХКОМП" у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності представника відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з ТОВ підприємство "ПРОМТЕХКОМП". Звільнена 27 травня 2013 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки ТОВ підприємство "ПРОМТЕХКОМП" від 21.04.2015 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 16334 грн. 65 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Враховуючи, що з дня звільнення до теперішнього часу виплата сум заборгованості з заробітної плати позивачу не проведена, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 16334, 65 грн. Згідно статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, які полягають у невиплаті позивачеві заробітної плати та затримці розрахунку при звільненні, порушені трудові права позивача, чим спричинена моральна шкода. З урахуванням тривалості невиплати заробітної плати та ступеня моральних страждань, суд приходить до висновку, що завдана позивачу моральна шкода повинна бути відшкодована відповідачем у розмірі 5000 грн. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в загальному розмірі 487 грн. 20 коп. /243,60х2/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року позов [PERSON] до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" про захист прав споживачів був задоволений у повному обсязі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" про захист прав споживачів була повернута до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Сторони в судове засідання не з`явились, причину неявки до суду не повідомили, про день. Час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, присутність сторін не є обов`язковою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем судовий збір не був сплачений, оскільки вона на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору. З огляду на вимоги\~п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України,\~у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення у справі, оскільки суд при ухваленні рішення не вирішив питання про судові витрати. З урахуванням того, що позов [PERSON] до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" про захист прав споживачів був задоволений у повному обсязі та, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року позов [PERSON] до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про захист прав споживачів, був задоволений у повному обсязі. Судом встановлкено, що при винесенні рішення від 11.03.2021 року за позовом [PERSON] до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про захист прав споживачів, не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Сторони в судове засідання не з`явились, причину неявки до суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, присутність сторін не є обов`язковою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем судовий збір не був сплачений, оскільки вона на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення у справі, оскільки суд при ухваленні рішення не вирішив питання про судові витрати. З урахуванням того, що позов [PERSON] до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Кам`янська теплопостачальна компанія" про захист прав споживачів був задоволений у повному обсязі та, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Комунальне підприємство "Теплозабезпечення" Виконкому Коростенської міської ради заернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання в сумі 1387,83 грн. При цьому зазначає, що відповідачі проживають за адресою [INFO] і є споживачами теплової енергії. Для проведення розрахунків за надані послуги відповідачам відкрито особовий рахунок № 8459, на який вони повинні проводити відрахування коштів відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідачі несвоєчасно і в неповному обсязі розраховуються за надані послуги по теплу за ними рахується борг в сумі 1387,83 грн. В добровільному порядку відповідачі борг не сплачують. Також позивач просить стягнути з відповідачів 243,60 грн. понесених судових витрат. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн., так як суму боргу по теплопостачанню вони погасили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що борг за теплопостачання погашений. Просив не стягувати з нього судові витрати, так як він є пенсіонером, інвалідом 2 групи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не З"явились, причини неявки не повідомили, про день розгляду справи повідомлялись. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, які з"явились до суду, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, відповідачі проживають за адресою [INFO] і є споживачами теплової енергії. Для проведення розрахунків за надані послуги відповідачам відкрито особовий рахунок № 8459, на який вони повинні проводити відрахування коштів відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідачі несвоєчасно і в неповному обсязі розраховуються за надані послуги по теплу за ними рахується борг в сумі 1387,83 грн. Станом на 01.07.2015 року заборгованість по теплопостачанню відповідачами погашена, що стверджується довідкою № 156 від 06.07.2015 року. При цьому, частково підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів солідарно судових витрат, так як відповідач [PERSON] являється інвалідом 2 групи і згідно до ЗУ "Про судовий збір" звільнений від оплати судового збору. Крім того, судові витрати стягуються з відповідачів пропорційно, відповідно до норм ЦПК України. А тому,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Зобовязано Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" повернути безпідставно списані грошові кошти 22.02.2016 року та 16.03.2016 року загальною сумою 7797,00 грн. на картковий рахунок, відкритий в "Приватбанк" на імя [PERSON]. Судом не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат. Статтею 88 ЦПК України встановлено: 1. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 2. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 3. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: -п. 4 судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач відповідно до ч. 3\~ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 23.10.2011 року, який зареєстровано Іваннівською сільською Радою, актова запис №5. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально дитину не забезпечує. Є працездатним, на утриманні інших осіб немає, тому має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] не заперечує проти того, що має сплачувати аліменти, але не погоджується з розміром аліментів. Він є інвалідом третьої групи, отримує пенсію в розмірі 979 грн. Батьки пенсіонери. На даний час не працює. Суд заслухавши пояснення відповідача та ознайомившись з матеріалами справи прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2011 року, який зареєстровано Іваннівською сільською Радою Дубенського району, актова запис №5.(а.с.6). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.7). За змістом ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З витягу з наказу №182-ОС від 13.10.2014 року встановлено, що відповідач [PERSON] працював з 14.01.2014 року по 13.10.2014 року на ПАТ "Єврошпон- Смига", звільнений за згодою сторін. З довідки серії МСЕ №000640 встановлено, що відповідач є інвалідом дитинства 3 групи з 26.04.1998 року. З довідки №3448 від 10.10.2014 року Управління по нарахуванню пенсій Управління Пенсійного фонду в Дубенському районі встановлено, що відповідач отримує пенсію в розмірі 979 грн. З довідки №1044 від 13.10.2014 року встановлено, що батьки відповідача є пенсіонерами. За змістом ст.141 ч.1, 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою і зобов"язані утримувати дитину до повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що, враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 800 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на дитину - дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем спільно проживали в період з 2006 року по 2010 рік, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. Від спільного проживання мають дочку - [PERSON], [INFO]. Надавати допомогу на утримання дитини відповідач добровільно відмовляється. Хоча має достатній дохід для того, щоб надавати допомогу на утримання дитини в повному обсязі, оскільки отримує пенсію, а також працює не офіційно. Про інших утриманців їй не відомо. А тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає частково, і просить не стягувати з нього судовий збір, оскільки він є інвалідом 2 групи. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини сторін - дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження(а.с.5), і відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України(далі СК України), зобов"язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Як вбачається з відповіді Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ, у них на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-261 від 15.06.2001 року виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення аліментів проводиться з 01.09.2007 року по даний час( а.с.27). А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК( а.с. 39), а тому згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" , в якому зазначив, що з 29.07.2013 р. по 02.05.2017 р. працював у відповідача на посаді електрика. При звільненні йому відповідач не виплатив заробітну плату в сумі 14755 грн. 21 коп., З врахуванням вказаного, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість по заробітній платі в сумі 14755 грн. 21 коп. В судове засідання відповідач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність позовні вимоги просить задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений за юридичною адресою підприємства. Відповідно до ЦПК України проводився заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обовязків. Предметом спору є стягнення заборгованості по заробітній платі, яка не виплачена позивачу у день звільнення. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць. А частиною 1 ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. На підставі трудової книжки [PERSON] судом встановлено, що він працював з 29.07.2013 р. по 01.05.2017 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на посаді електрика. При звільненні позивачу не виплатили заборгованість по заробітній платі в сумі 14755.97 грн, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод". З врахуванням вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 14755 грн. 97 коп. Суд, враховуючи, що справляння і сплата податків та обов'язкових платежів із заробітної плати є обов'язком роботодавця та працівника, приходить до висновку, що зазначена заборгованість вказана відповідачем із утриманням податків та інших обов'язкових платежів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved