Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

До суду звернулась лікар-психіатр Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що 12 квітня 2018 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром та зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, у звязку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він: неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від\~ опікуна- Савченка [PERSON]. В судовому засіданні заявник заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримала та просила її задовольнити. Прокурор заяву також підтримала, просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. [PERSON] в судовому засіданні щодо своєї госпіталізації не заперечував, бажає пройти курс лікування. Його опікун [PERSON] в судовому засіданні щодо госпіталізації сина не заперечував, вказав, що останньому потрібно пройти конструктивне лікування, так як його стан погіршився. Заслухавши пояснення представника Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги, опікуна особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, яка погодилась із вимогами заявника , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 жовтня 2004 року, яке набрало законної сили, визнано [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлено над ним опіку. Згідно рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради Кіровоградської області від 21 грудня 2004 року за №322 призначено [PERSON] опікуном недієздатного сина [PERSON] (а.с.5, 6). Опікун недієздатного [PERSON] звернувся до головного лікаря Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" [PERSON] із заявою щодо госпіталізації\~ [PERSON], в звязку з погіршенням психічного стану (а.с. 4). Відповідно до вимог ч.1 ст. 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів від 13 квітня 2018 року, [PERSON] страждає на психічний розлад: шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу, емоційно-вольовий дефект. Підставою для госпіталізації особи, визнаної недієздатною, є: неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих ( а.с. 7 ). Зазначене беззаперечно знайшло своє підтвердження і в суді. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнаний у встановленому порядку недієздатним , надав свою згоду щодо його госпіталізації, та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 13.04.2018 року страждає на психічний розлад у вигляді: шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу, емоційно-вольовий дефект, на даний час погіршився його стан, відтак, суд вважає, що [PERSON] потребує госпіталізації до Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні".

Outcome: approved