Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Свій позов мотивували тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей ніде не працює, не здійснює належного догляду та турботи за дітьми, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, сама їх матеріально не утримує, не піклується про їх фізичний, духовний, моральний розвиток, долею та їх станом здоров`я не переймається, не створює належних умов для ї х проживання та розвитку. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей як діти, які опинились у складних життєвих обставинах. 22.09.2020р. спеціалісти служби у справах дітей відвідали малолітніх [PERSON] та було встановлено, що діти проживають з матір`ю в будинку, де відсутнє опалення, з комунікацій тільки світло, будинок після пожежі, потребує ремонту, стіни обвуглені, піч розбита, діти сплять на двох ліжках, письмовий стіл відсутній, дитячий одяг в невеликій кількості, іграшки відсутні. Співмешканець відповідачки [PERSON] вживає алкогольні напої, вчиняє фізичне та психологічне насилля над нею та дітьми. З Відповідачкою було неодноразово проведено бесіди щодо належного догляду за дітьми та виконання батьківських обов`язків. 09.12.2020р. [PERSON] сама без дітей покинула Центр Реінтеграції та Адаптації «Місто-Сховище», залишила розписку, що покидає центр за власною волею, бо не має бажання змінювати своє життя, а своїх чотирьох дітей залишає у Центрі. Після чого діти були доставлені до приймального відділення дитячої лікарні КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання». 14.12.2020р. під час бесіди в службі у справах дітей [PERSON] повідомила, що покинула Центр через те, що не бажає вірити у [PERSON] , а дітей залишила через відсутність умов проживання у будинку, де зараз мешкає. Підтвердила, що діти поступили до центру реабілітації у незадовільному стані, у них був запущений педикульоз, під час перебування дітей у лікарні не відвідувала їх ні разу, бо їй сказали, що там карантин, та у неї відсутні кошти на приготування їжі для дітей. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №429 від 29.12.2020р. малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя терміном до 30.03.2021р. Відповідно до інформації БМЦСССДМ ситуація в родині [PERSON] не змінюється, вона не виконує рекомендації фахівця із соціальної роботи, іноді з`являлась на планові бесіди, роботу знайти не може, центр зайнятості не відвідувала, зарекомендувала себе негативно, не робила жодних кроків для повернення дітей в родину, не зустрічалась з дітьми протягом майже двох місяців, не цікавилась їх станом здоров`я та самопочуттям. Просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради для подальшого влаштування, а також стягнути з відповідачки на утримання малолітніх ідей аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь їх майбутнього законного представника. Ухвалою суду від 09.04.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.05.2021р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. До початку судового засідання від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в наданій розписці відповідачка зазначила, що повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8-11). Як вбачається з листа Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №2653/21.23-04-38 від 24.12.2020р., відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 12). Згідно з наказом №162-д від 24.09.2020р. діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяті на облік як діти, які опинились у складних життєвих обставинах у зв`язку із проживання в сім`ї, в якій мати ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.09.2020р., спеціалісти служби у справах дітей відвідали малолітніх [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов їх проживання. В будинку відсутнє опалення, з комунікацій тільки світло. Будинок після пожежі, потребує ремонту, стіни обвуглені, піч розбита. Будинок маломебльований, діти сплять на двох ліжках, письмовий стіл відсутній, дитячий одяг в невеликій кількості, іграшки відсутні. [PERSON] повідомила, що родина переїхала до м. Бердянськ з смт. Андріївка приблизно тиждень тому. На те, щоб винаймати інше житло коштів не має, запевнила, що за тиждень зробить косметичний ремонт. Старші діти не навчаються, планує що підуть до ЗОШ №3 (а.с. 28). 24.09.2020 р. [PERSON] під час бесіди в службі у справах дітей повідомила, що переїхала з смт. Андріївка до м. Бердянськ у вересні 2020 року, а до Андріївки родина проживала у с. Успенівка в будинку, який вирішила продати її матір [PERSON] . До смт. Андріївка допомогла переїхати її старша донька [PERSON] , на яку вона в свій час була позбавлена батьківських прав, як і ще на трьох дітей, яких було усиновлено. Наразі має чотирьох малолітніх дітей, проживає зі співмешканцем [PERSON] та своєю матір`ю [PERSON] . Родина проживає за рахунок пенсії бабусі та заробітної плати співмешканця, сама вона ніде не працює. Будинок винайняли за комунальні послуги, фактично платити будуть тільки за світло. [PERSON] було попереджено про виконання батьківських обов`язків та про відповідальність у разі ухилення від їх виконання (а.с. 25). Відповідно до інформації Бердянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 21.10.2020р. №1320, 15.10.2020р. було здійснено соціальне інспектування сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , під час якого в будинку було брудно, підлога не підметена, чистої постільної білизни не було, ліжка не застелені, на кухні брудний посуд. В будинку було тепло, топилась піч, стіни побілили від сажі. Але молодші діти [PERSON] та [PERSON] мали неохайний вигляд, старші діти [PERSON] та [PERSON] перебували на навчанні у ЗЗСО №3. З [PERSON] було проведено бесіду щодо відповідального батьківства, проінформовано про права та обов`язки батьків, наслідки їх невиконання, надано рекомендації щодо працевлаштування, направлено до Бердянського міськрайонного центру зайнятості та надано рекомендації щодо покращення санітарно-гігієнічних умов проживання. 16.10.2020 з [PERSON] було проведено чергову бесіду щодо підвищення батьківського потенціалу, належного догляду за дітьми, направлено в лікарню для підписання декларації з лікарем педіатром з метою профілактичних оглядів та звернення у разі хвороби. Але 19.10.2020р. під час телефонної розмови з нею було з`ясовано, що вона не виконала рекомендації щодо звернення до лікарні та до Бердянського міського центру зайнятості (а.с.29). Як вбачається з листа Бердянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 27.11.2020р. №1482, сім`я [PERSON] відповідно до рішення УПСЗН від 21.10.2020р. №74 отримує послугу соціального супроводу з метою формування навичок відповідального батьківства, сприяння у створенні безпечних та комфортних умов для життя та розвитку дітей. Умови проживання сім`ї незадовільні. 17.11.2020р. відбулась планова бесіда з [PERSON] в присутності спеціалістів служби у справах дітей, під час якої було з`ясовано про факт фізичного та психологічного насилля в сім`ї з боку її співмешканця [PERSON] . [PERSON] було запропоновано влаштування до притулку для осіб, які постраждали від домашнього насилля та насилля за ознакою статі, але вона від Притулку відмовилась. З [PERSON] проведено бесіду щодо відповідального батьківства, надано рекомендації та цього ж дня домовлено з Громадською Організацією Центру Реінтеграції та Адаптації "Місто-Сховище" про зустріч з [PERSON] та влаштування в даний Центр з метою проходження курсу реабілітації та соціальної адаптації. 19.11.2020р. під час телефонної розмови з Громадською Організацією Центру Реінтеграції та Адаптації "Місто-Сховище" було з`ясовано, що гр. [PERSON] разом з дітьми перебуває у їх закладі (а.с.30). Проте, 09.12.2020р. [PERSON] сама без дітей покинула Центр Реінтеграції та Адаптації "Місто-Сховище", залишила розписку, в якій зазначила, що покидає Центр за власною волею, бо не має бажання змінювати своє життя, а своїх чотирьох малолітніх дітей залишає у Центрі, як і їх свідоцтва про народження (а.с.27). Відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 09.12.2020р. малолітніх дітей [PERSON] було доставлено до приймального відділення дитячої лікарні КНП БМР "Бердянське територіальне медичне об`єднання" (а.с. 15-18). 14.12.2020р. під час бесіди в службі у справах дітей повідомила, що 09.12.2020 покинула Центр Реінтеграції та Адаптації "Місто-Сховище" через те, що не бажає вірити у Бога , а дітей залишила у центрі реабілітації через відсутність умов проживання у будинку, де зараз мешкає. Підтвердила, що діти поступили до центру реабілітації у незадовільному стані, у них був запущений педикульоз. Запевнила, що вона протягом трьох місяців планує знайти роботу, нове житло, зареєструватись у м. Бердянськ, створити умови для дітей, щоб забрати їх додому. Пояснила, що за час перебування дітей у лікарні не відвідувала їх ні разу, бо їй сказали, що там карантин, та у неї відсутні кошти на приготування їжі для дітей (а.с.26). Відповідно до рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 29.12.2020р. №429 "Про влаштування дітей на тимчасове проживання до сім`ї патронатного вихователя" з 30.12.2020 малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовано у сім`ю патронатного вихователя, терміном до 30.03.2021 року (а.с.24). Відповідно до інформації БМЦСССДМ від 13.01.2021 №38, ситуація в родині [PERSON] не змінюється. Вона не виконує рекомендації фахівця із соціальної роботи, лише з`являється на планові бесіди, роботу знайти не може, Бердянський міськрайонний центр зайнятості не відвідувала (а.с.31). Як вбачається з листа Бердянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 18.02.2021р. №235, [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, не виконувала рекомендацій фахівця, не з`являлася на планові бесіди, не робила жодних кроків для повернення дітей в родину, навіть не зустрічалась з дітьми протягом майже двох місяців, не цікавилась їх станом здоров`я та самопочуттям. БМЦСССДМ вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.32). Також встановлено, що [PERSON] після того, як 09.12.2020р. покинула своїх малолітніх дітей жодного разу їх не відвідувала, місцем їх перебування не цікавилась, станом здоров`я та їх подальшою долею не переймалась, до служби у справах дітей з питання повернення дітей для подальшого виховання та утримання в родині не зверталась. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування надав висновок №001-0761/47-1 від 24.03.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки вона як мати не відбулася, своєю поведінкою не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування особистості та характеру дітей, дати їм належну освіту та розвиток, не усвідомлює своєї відповідальності за життя та подальшу долю дітей, а її спосіб життя, безвідповідальне ставлення до дітей може загрожувати не тільки їх здоров`ю, а і життю (а.с.33-37). Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, а також визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах неповнолітніх дітей. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст.169 СК України. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до 3. ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки на утримання дітей аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь майбутнього законного представника. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved