Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за позивачами право власності по 1/2 частини земельного паю розміром 4,32 га, розташованого в с. Кодня Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання сторони не з'явились. Представник позивачів просив розглядати справу без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача також направив заяву, якою просить розглоядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Третя особа направленою заявою просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам речення другого ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 8 березня 2006 року помер дід позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №027885 від 9.03.2006 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельного паю розміром 4,32 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в колективному сільськогосподарському підприємстві "Україна" в с. Кодня Житомирського району Житомирської області. 3.03.2000 року [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] та [PERSON], яким сертифікат на право на вищевказану земельну частку заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Відповідно до листа сільського голови Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області [PERSON] при складанні заповіту [PERSON] і секретарем сільської ради [PERSON] 3.03.2000 року допущена граматична помилка у прізвищі [PERSON] та [PERSON], вказано прізвище "Зіменко", а не "Зименко", згідно паспортів останніх правильним є прізвище "Зименко". Постановою нотаріуса від 17 січня 2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частки на вищевказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що прізвища спадкоємців не співпадають із прізвищами осіб, вказаних у заповіті. За таких обставин позивачі вказують, що вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їм спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 серпня 2018 року заява [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт належності [PERSON] та [PERSON] правовстановлюючого документу - заповіту, складеного 3.03.2000 року [PERSON] на користь останніх. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з'ясовано, дід позивачів за життя був фактичним власником сертифікату на право на земельну частку (пай), при складанні заповіту на внуків, в останньому була допущена граматична помилка в прізвищах, у зв'язку з чим позивачі, в даний час, унеможливлені у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявники мають законне право на отримання у власність по 1/2 частини на земельну частку (пай) і не можуть бути позбавлені цього права, оскільки набуття ними права власності, як спадкоємцями за заповітом після смерті діда, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявниками. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення сплачений ними та документально підтверджений судовий збір в сумі по 790, 28 гривень кожному. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved