Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

28 серпня 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 травня 2012 року позивач уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №19. Від шлюбу сторони по справі мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Мають протилежні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та порозуміння. Сторони по справі переконалися, що є зовсім різними людьми і більше року тому перестали підтримувати подружні стосунки. Подальше сумісне життя і збереження сім"ї є неможливим. Фактично сім"я розпалася і не може бути відновлена. Примирення між ними неможливе. Позивач прохає розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, прохає його задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, до суду надала відзив на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, прохає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України , за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №19, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони по справі мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . За ствердженням позивача, яке відповідач не спростувала, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Як зазначено устатті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України,кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу між сторонами, що не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved