Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У лютому 2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Творча майстерня "Вісак" (далі - ТОВ "Творча майстерня "Вісак") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про виселення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що квартира [ADDRESS] перебуває у власності ТОВ "Творча майстерня "Вісак". Як стверджував позивач, за згодою колишнього керівника ТОВ "Творча майстерня "Вісак" [PERSON] 18.12.2009 року відповідачі були зареєстровані в спірній квартирі. 29.09.2010 року між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] був укладений контракт, згідно умов якого останній приймався на посаду головного архітектора проекта. Відповідно до п.1.1 котракту цей контракт є строковим трудовим договором, на підставі якого між позивачем та відповідачем виникають трудові відносини. П.3.4 контракту передбачено, що з метою найбільш ефективного використання професійного потенціалу робітника та поліпшення його житлових умов йому виділяється 2-х кімнатна квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира надавалась для тимчасового проживання відповідача з родиною на час дії контракту. За приписами ч.2 п.3.4 контракту у разі розірвання контракту [PERSON] повинен повернути ТОВ "Творча майстерня "Вісак" зазначену квартиру. 27.09.2013 року між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до контракту від 29.09.2010 року. Зазначеною додатковою угодою сторони домовились, що контракт від 29.09.2010 року припиняє свою дію. Крім того, відповідно до п.2 додаткової угоди [PERSON] повертає ТОВ "Творча майстерня "Вісак" квартиру [ADDRESS]. П.3 додаткової угоди на [PERSON] було покладено обов'язок зняти себе та членів родини з реєстраційного обліку. 27.09.2013 року між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] було підписано акт прийому-передачі квартири. Відповідно до вказаного акту [PERSON] передав, а ТОВ "Творча майстерня "Вісак" прийняло квартиру [ADDRESS]. Також [PERSON] передав ключі від спірної квартири. Проте в березні 2014 року керівництвом ТОВ "Творча майстерня "Вісак" було встановлено, що [PERSON] з родиною продовжує безпідставно мешкати в спірному житловому приміщенні. Як вказав позивач, 15.10.2015 року на ім'я відповідача [PERSON] була направлена вимога, в якій ТОВ "Творча майстерня "Вісак" вимагало у термін до 01.11.2015 року звільнити займане приміщення. Однак, відповідачі не виконали вимогу позивача та продовжують проживати у квартирі [ADDRESS], чим порушують права власника ТОВ "Творча майстерня "Вісак". З цих підстав позивач просив суд виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою та стягнути з відповідачів судовий збір. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд його задовольнити. Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності останні до суду не подавали. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності , виданого виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) Головного управління житлового забезпечення на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17.11.2009 року №1765-С/Ю, квартира [ADDRESS] належить на праві власності ТОВ "Творча майстерня "Вісак" (а.с.5). 29.09.2010 року між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] був укладений контракт, згідно умов якого останній приймався на посаду головного архітектора проекта (а.с.9). Відповідно до п.1.1 котракту цей контракт є строковим трудовим договором, на підставі якого між позивачем та відповідачем виникають трудові відносини. П.3.4 контракту передбачено, що з метою найбільш ефективного використання професійного потенціалу робітника та поліпшення його житлових умов йому виділяється 2-х кімнатна квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира надавалась для тимчасового проживання відповідача з родиною на час дії контракту. За приписами ч.2 п.3.4 контракту у разі розірвання контракту [PERSON] повинен повернути ТОВ "Творча майстерня "Вісак" зазначену квартиру. 27.09.2013 року між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до контракту від 29.09.2010 року (а.с.10). Зазначеною додатковою угодою сторони домовились, що контракт від 29.09.2010 року припиняє свою дію з 28.09.2013 року (п.1). Крім того, відповідно до п.2 додаткової угоди №1 [PERSON] повертає ТОВ "Творча майстерня "Вісак" надану в службове користування квартиру [ADDRESS]. П.3 додаткової угоди на [PERSON] було покладено обов'язок зняти себе та членів родини з реєстраційного обліку шляхом подання відповідної заяви про зняття особи (осіб) з реєстрації місця проживання та інших необхідних документів до територіального підрозділу ДМС України. Як вбачається з довідки форми №3 від 19.01.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.16). За приписами п.2.2 контракту від 29.09.2010 року робітник зобов'язується протягом одного місяця після припинення дії контракту звільнити квартиру, виділену йому для тимчасового проживання згідно п.3.4 даного контракту. Судом встановлено, що згідно додаткової угоди №1 від 27.09.2013 року контракт від 29.09.2010 року припинив свою дію з 28.09.2013 року. 27.09.2013 року між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] було підписано акт прийому-передачі квартири (а.с.11). Відповідно до вказаного акту у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 29.09.2010 року [PERSON] передав, а ТОВ "Творча майстерня "Вісак" прийняло квартиру [ADDRESS]. Також [PERSON] передав ключі від спірної квартири (п.4 акту прийому-передачі квартири). 15.10.2015 року на ім'я відповідача [PERSON] була направлена вимога, в якій ТОВ "Творча майстерня "Вісак" вимагало у термін до 01.11.2015 року звільнити займане приміщення - квартиру [ADDRESS] (а.с.12). Однак, відповідачі не виконали вимогу позивача та продовжують проживати у квартирі [ADDRESS], чим порушують права власника ТОВ "Творча майстерня "Вісак". Ст.60 ЦПК України на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів на підтвердження факту непроживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] відповідачами та їх представником не надано. За приписами ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Отже, єдиним документом, який надає правові підстави зайняти те чи інше житло державного або громадського фонду є ордер та в цьому разі право особи на житло виникає з часу його надання. Судом встановлено, що ордер на вселення у квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не видавався. Жодних інших правових підстав для проживання у спірному житловому приміщенні у відповідачів немає. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] вже після підписання між ТОВ "Творча майстерня "Вісак" та [PERSON] акту прийому-передачі квартири від 27.09.2013 року самоправно (без жодних на те правових підстав) вселилися до спірної квартири та користуються нею. Згідно з ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. За положеннями ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. 15.10.2015 року [PERSON] направлено вимогу про необхідність у добровільному порядку звільнити займану ним та [PERSON] квартиру [ADDRESS], проте відповідачі не виконали цю вимогу. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов ТОВ "Творча майстерня "Вісак" в частині виселення відповідачів з квартири без надання іншого жилого приміщення, виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Стосовно вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. У відповідності ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" поняття реєстрації визначено як внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Ст.7 цього ж Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Слід зазначити, що рішення суду про виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення не є підставою для зняття відповідачів з реєстрації проживання за цією адресою, оскільки з наведеного вище вбачається, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання може бути рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Більш того, позивач не вказав орган з питань реєстрації у якості відповідача у справі, не заявляв клопотань про залучення його в якості співвідповідача у справі, а покладення рішенням суду обов'язків на фізичну чи юридичну особу, яка не є відповідачем у справі, не допускається. Отже, у задоволенні позову в частині зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстрації проживання за адресою: [ADDRESS], слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі по 689,00 грн. з кожного. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.58, 109, 116 Житлового кодексу України,

Outcome: partial