Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" (ПАТ "КБ "Експобанк") звернулось до суду із вказаним позовом. Зазначало, що 27 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк", правонаступником якого є ПАТ "Комерційний банк "Експобанк", та [PERSON] було укладено договір кредиту № 51/2008 USD, за умовами якого банк надав кредит в розмірі 18072 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом - 12 % річних від суми кредиту для купівлі автомобіля, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші умови договору у строки та на умовах, що передбачені договором. Посилаючись на те, що взяті на себе за кредитним договором зобовязання [PERSON] належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 18 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором, просило стягнути із [PERSON] на користь банку 55066 грн. 98 коп. строкової заборгованості по кредиту, 57985 грн. 07 коп. просроченої заборгованості по кредиту, 94 грн. 22 коп. строкової заборгованості за нарахованими процентами, 912 грн. 07 коп. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 50008 гр. 66 коп. пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 23 серпня 2012 року по 18 травня 2015 року, 242 грн. 77 коп. пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 29 вересня 2014 року по 18 травня 2015 року та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, однак направив до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача у судовому засіданні визнав, що [PERSON] допустив прострочення виконання зобовязань за кредитним договором, однак просив зменшити розмір неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки у нього на утриманні перебуває дитина-інвалід [PERSON], [INFO], а також просив відмовити у стягненні процентів та простроченої заборгованості за кредитом, оскільки [PERSON] з 04 квітня 2014 року по 24 березня 2015 року був мобілізований, а відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 27 лютого 2008 року між ВАТ "КБ "Експобанк", правонаступником якого є ПАТ "КБ "Експобанк", та [PERSON] укладено договір кредиту № 51/2008 USD, за умовами якого банк надав кредит в розмірі 18072 доларів США з процентною ставкою за користування кредитом - 12 % річних від суми кредиту для купівлі автомобіля, а [PERSON] зобовязався повернути кредит до 26 лютого 2015 року, сплачувати проценти за користування кредитом, виконувати інші умови договору у строки та на умовах, що передбачені договором. За умовами додаткової угоди № 1 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, укладеної 25 грудня 2008 року, сторони дійшли згоди щодо перенесення терміну оплати тіла кредиту в розмірі 151 долар США 51 цент та відсотків у розмірі 167 доларів США 51 цент з 25 грудня 2008 року на 25 січня 2009 року, а позичальник зобов`язаний оплатити комісію за розрахункове обслуговування протягом трьох календарних днів на рахунок банку в розмірі 0,2% від суми перенесення графіка погашення заборгованості по кредиту, тобто від 319 доларів США 02 цента (а.с. 10). 26 січня 2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, за умовами якої перенесено термін оплати 25 січня 2009 року до 25 квітня 2009 року, встановлено графік погашення заборгованості, [PERSON] зобовязався до 28 лютого 2009 року укласти договір страхування предмету застави на користь банку, договір ЦПВ, договір страхування життя (а.с. 11). 27 квітня 2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, за умовами якої перенесено термін оплати тіла кредиту, відсотків та комісії з 25 квітня 2009 року на 25 липня 2009 року, встановлено графік погашення заборгованості, [PERSON] зобовязався протягом квітня 2009 року, травня 2009 року, червня 2009 року погашати кредит, направляючи по 1800 грн. (а.с. 12-13). 10 березня 2010 року між банком та [PERSON] укладено угоду № 4 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, за умовами якої починаючи з 10 березня 2010 року і до настання строку повернення кредиту встановлено наступну черговість виконання [PERSON] грошових зобовязань: прострочена заборгованість по комісії, прострочена заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за кредитом, пеня за несвоєчасну сплату комісії, пеня за несвоєчасну сплату відсотків, пеня за несвоєчасне повернення кредиту, строкова заборгованість по комісії, строкова заборгованість за процентами, строкова заборгованість за кредитом, штрафи (а.с. 14). За умовами договору № 1 про зміну договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, укладеного 04 квітня 2011 року банк та [PERSON] дійшли згоди щодо зміни тексту в частині номеру позичкового рахунку (п. 3.3, 3.5 договору кредиту від 27 лютого 2008 року), найменування, адреси та реквізитів банку (преамбула, Розділ 8 договору кредиту від 27 лютого 2008 року) (а.с. 15). У звязку з реструктуризацією заборгованості [PERSON] за договором кредиту відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України та на підставі заяви [PERSON], 09 грудня 2011 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 5 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, за умовами якої сторони вирішили змінити договір кредиту шляхом викладення п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 7.3 договору кредиту в новій редакції (а.с. 16). Так за змістом п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 3.5, 3.7, 3.8 вказаного договору №5 банк надав позичальнику кредит у сумі 155188 грн. 76 коп. на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності, а позичальник зобовязався сплачувати банку 2% річних на пільговий період два роки строком до 26 листопада 2013 року, а з 27 листопада 2013 року - 12 % річних, та повернути у строки/терміни, що визначені графіком (додаток № 4), але не пізніше 24 лютого 2017 року. Відповідно до п. 3.5 угоди № 5 розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, до 25 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 3.8 угоди № 5 встановлюється наступна черговість виконання позичальником грошових зобовязань: у першу чергу сплачується штрафи, прострочена заборгованість за процентами та пеня за їх несвоєчасну сплату, строкова заборгованість за процентами, прострочена заборгованість за кредитом та пеня за несвоєчасне повернення кредиту,строкова заборгованість за кредитом. Залишок коштів може бути спрямований на дострокове повернення кредиту або сплату процентів. Відповідно до п. 3.7 угоди № 5 позичальник зобовязаний за вимогою банку повернути кредит, сплатити належні проценти та інші платежі та штрафні санкції до закінчення строку дії договору у разі, зокрема, погіршення фінансового стану позичальника, перенесення кредиту до групи з підвищеним ступенем ризику. Згідно з п.п. 5.2, 5.3 договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року за несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення . За несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожен день прострочення. Разом із тим як вбачається з військового квитка відповідача та витягу з наказу №57 від 24 березня 2015 року відповідач з 04 квітня 2014 року по 24 березня 2015 року проходив військову службу по мобілізації. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як вбачається з виписки по особовому рахунку прострочена заборгованість по нарахованим процентам у сумі 912 грн. 07 коп. виникла у період з 04 квітня 2014 року по 24 березня 2015 року, а тому вимоги банку щодо стягнення простроченої заборгованості по нарахованим процентам з огляду на положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» задоволенню не підлягають. Разом із тим строкова заборгованість за нарахованими процентами у сумі 94 грн. 22 коп. виникла у період після 24 березня 2015 року, позов написано 28 травня 2015 року. З огляду на положення договору про те, що проценти сплачуються до 25 числа кожного місяця [PERSON] повинен був сплатити вказану строкову заборгованість. 20 травня 2012 року банком на адресу [PERSON] направлені вимоги про дострокове повернення грошових коштів за договором кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року(а.с. 23, 25), однак такі вимоги виконані не були. 25 червня 2012 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 6 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо перенесення строку оплати частини кредиту у розмірі 2468 грн. 05 коп. з 25 червня 2012 року на 25 липня 2012 року (а.с. 19). 25 липня 2012 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 7 до договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо перенесення строку оплати частини кредиту у розмірі 2204 грн. 97 коп. з 25 липня 2012 року на 23 серпня 2012 року (а.с. 20). Умови договору кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року разом із змінами та додатковими угодами [PERSON] виконував неналежним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість. Розрахунок вказаної заборгованості надано банком (а.с. 4-5). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Разом із тим відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). У судове засідання представник відповідача подав заяву, у якій просив зменшити розмір пені, оскільки у нього на утриманні перебуває дитина-інвалід, [INFO], на підтвердження чого надав відповідні документи. Вирішуючи питання про зменшення пені суд виходить із наступного. Як вбачається з військового квитка відповідача та витягу з наказу №57 від 24 березня 2015 року відповідач з 04 квітня 2014 року по 24 березня 2015 року проходив військову службу по мобілізації, а відтак пеня за вказаний період відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» банком не повинна була нараховуватись. Дійсно як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, виписки з медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] має дитину-інваліда. Ухвала суду від 25 листопада 2015 року, якою банк було зобовязано провести розрахунок заборгованості по кредитному договору з урахуванням положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» банком виконана не була. З виписок по особовому рахунку неможливо зробити висновок про те, яка саме сума пені була нарахована [PERSON] за період з 04 квітня 2014 року по 24 березня 2015 року. Однак суд, зважаючи на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, яке надає суду право зменшити розмір неустойки, невиконання банком ухвали суду від 25 листопада 2015 року в частині розрахунку пені, доводи представника [PERSON] про те, що на його утриманні перебуває дитина-інвалід, [INFO], які, на думку суду, є істотними обставинами, які заслуговують на увагу, перебування [PERSON] на військовій службі по мобілізації та отримання ним статусу учасника бойових дій, ту обставину, що до кредитного договору неодноразово укладались додаткові угоди, якими переносився термін виконання зобовязань за кредитним договором, з огляду на внесені [PERSON] платежі на погашення заборгованості за кредитним договором, а також на черговість погашення платежів за кредитним договором, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню із [PERSON] на користь банку за несвоєчасну сплату простроченої заборгованості за кредитом до 1 тис. грн. та за несвоєчасну сплату нарахованих процентів до 1 грн. Доводи представника відповідача про те, що банку також необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог в частині простроченої заборгованості за кредитом, суд не приймає до уваги, з огляду на положення кредитного договору про черговість погашення платежів за кредитним договором, а також на те, що положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачають звільнення мобілізованих на час особливого періоду осіб лише від нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом. Таким чином, ураховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором кредиту № 51/2008 USD від 27 лютого 2008 року виконує неналежним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що із [PERSON] на користь банку слід стягнути 55066 грн. 98 коп. строкової заборгованості по кредиту, 57985 грн. 07 коп. просроченої заборгованості по кредиту, 94 грн. 22 коп. строкової заборгованості за нарахованими процентами, 1 тис. грн. пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 23 серпня 2012 року по 04 квітня 2014 року та з 24 березня 2015 року по 18 травня 2015 року, 1 грн. 00 коп. пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 24 березня 2015 року по 18 травня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1147 грн. 47 коп. ((55066 грн. 98 коп. + 57985 грн. 07 коп. + 94 грн. 22 коп. + 1 тис. грн. + 1 грн.)Х0,01).

Outcome: partial