Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд припинити право спільної часткової власності відповідача на 1/6 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 116,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м.; визнати за ним право власності на 1/6 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 116,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м.; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0262 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], для обслуговування 1/6 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Свій позов обгрунтовує тим, що позивачу [PERSON] належить право власності на 5/6 частин будинку по [ADDRESS]. Решта будинку, а саме 1/6 його частина належить на праві власності відповідачу [PERSON] 23 червня 2015 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області зареєстровано (в реєстрі за № 2406) право приватної власності за [PERSON] на 5/6 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі акту державного виконавця про проведення електронних торгів № 60312 від 11 березня 2015 по лоту № 45939 з реалізації нерухомого майна, яке належало [PERSON]. Фактично будинок складається з двох квартир, які є відокремлені одна від одної та мають окремі входи. Одна з таких квартир (5/6 частка будинку) належить [PERSON], а інша 1/6 частка [PERSON] Спірною 1/6 часткою у будинку по [ADDRESS] відповідач понад 2 роки не користується. Внаслідок чого вказана частина знаходиться в занедбаному стані: місцями відсутні окремі елементи підлоги, тріщини, прогини, на стелях та стінах тріщини, обсипання штукатурки, від протікання стелі утворились відповідні сліди, оздоблення відсутнє, місцями уражена гнилизною та грибком дранка на стелі, плитка обсипалась. Квартира відключена від інженерних мереж, труби опалення мають тріщини, водопостачання та каналізація в квартирі відсутня. Через те, що в зазначеній частині ніхто не проживав та не опалював в непридатний стан прийшло все приміщення. [PERSON] не вкладав в утримання спільного будинку жодних коштів. Позивач зазначає про те, що для з'ясування обставин наявності підстав передбачений пунктами 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України він звернувся до експерта з метою отримання висновку будівельно-технічного експертного дослідження. На вирішення експертного дослідження було поставлено питання чи можливо без здійснення перебудови (реконструкції) здійснити виділ в натурі 1/6 частини будинку, що належить [PERSON] на праві спільної часткової власності. Згідно з висновком № 4-06/2018 від 25.06.2018 року виділ в натурі 1/6 частин будинку, що належить [PERSON] без здійснення перебудови (реконструкції) неможливий, виходячи з наступного: ідеальна частка співвласників із часткою 1/6 за площею менша за мінімально необхідну площу однокімнатної квартири; наявність самовільного будівництва; технічний стан житлового будинку характеризується як незадовільний, а окремих конструкцій як ветхий, що створює аварійно-небезпечну ситуацію для життєдіяльності людей. Із викладеного вбачається, що спірна частина будинку є неподільною, а частина 1/6, що належить [PERSON] не може бути виділена в натурі. Позивач вніс на депозитний рахунок вартість 1/6 частки у будинку по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що припинення права власності [PERSON] на 1/6 частини будинку не завдасть істотної шкоди його інтересам оскільки: частина будинку є непридатною для проживання та не може використовуватися без проведення в ній ремонтно-відновлювальних робіт. Дійсна (ринкова) вартість 1/6 частин будинку, що належить [PERSON] визначена на підставі Звіту з незалежної експертної оцінки від 02.07.2018 року, виконаного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], складає 87 400 грн. Крім іншого позивач посилаючись на вимоги ст.120 ЗК України та ст. 377 ЦК України просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0262 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], для обслуговування 1/6 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку [PERSON] володіє на праві власності земельну ділянку площею 0,0262 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], для обслуговування 1/6 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] 04 березня 2019 року представник позивача надав додаткові пояснення, які полягають у тому, що позивачу стало відомо, що відповідачу належить на праві приватної власності і інше нерухоме майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому такі обставини на думку позивача доводять,що припинення права власності [PERSON] на 1/6 частину будинку не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки він не буде позбавлений місця проживання. Також були уточнені позовні вимоги (а.с. 89, 114), позивач просив: - припинити право спільної часткової власності відповідача на 1/6 частин будинку [ADDRESS] Київської області загальною площею 116,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини будинку [ADDRESS] загальною площею 116,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0262 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], для обслуговування 1/6 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. 07 вересня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 31 жовтня 2018 року. 16 січня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 19 лютого 2019 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви та додаткових пояснень до позовної заяви, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у порядку передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України. Суд вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив фактичні обставини у справі та зміст спірних правовідносини, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи із наступного. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, згідно наданої копії із свідоцтва від 23 червня 2015 року, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області відповідно до ст. 62 ЗУ "Про виконавче провадження" та на підставі акту державного виконавця про проведення електронних торгів № 60312 від 11 березня 2015 року по лоту № 45939 з реалізації нерухомого майна, яке належить [PERSON], затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції С.Р. Арутюняном 31 березня 2015 року, посвідчив, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається із 5/6 часток житлового будинку, загальною площею 116 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 2406. (а.с.41) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 39502621) дійсно за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 5/6 частки у житловому будинку, загальною площею 116 кв.м., по [ADDRESS]. (а.с. 42). Рішенням міської ради "Про перейменування вулиць та провулків м.Бровари" від 25 грудня 2015 року за № 52-04-07, згідно додатку до рішення п. 39 вулиця [ADDRESS], була перейменована на вулицю [ADDRESS]. (а.с.52- 55) У висновку № 3-06/2018 року оціночно-будівельного експертного дослідження від 23 червня 2018 року на вирішення експертного дослідження ставиться питання: "Яка ринкова вартість 1/6 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] без врахування реконструкції проведеної в 2015 році?" Згідно висновку вказаного експертного дослідження, вартість 1/6 частини домоволодіння в [ADDRESS] без врахування реконструкції проведеної в 2015 році та з врахуванням земельної ділянки, що визначалася за порівняльним підходом на дату проведення оцінки, становить 166904 грн. без ПДВ. (а.с.7-22). У звіті про незалежну експертну оцінку житлового будинку № 5 з надвірними будівлями та спорудами розташовану по вул. Московській, в м.Бровари, метою якого є визначення ринкової вартості об'єкта оцінки для ведення справи в суді визначено, що вартість 1/6 частини будинку складає 87400 грн. 00 коп. (а.с. 23-46) У вказаному звіті міститься план будинку та експлікація приміщень до плану будинку [ADDRESS], згідно яких вказаний будинок поділений на дві відокремлені квартири за [ADDRESS] та [ADDRESS]. До приміщень розташованих у кв. 1 належать: 1-1 вітальня - 8,9 кв.м., 1-2 кухня - 8,5 кв.м., 1-3 житлова - 13,0 кв.м.,1-4 житлова - 13,4 кв.м,1-5 коридор - 4,7 кв.м., 1-6 житлова - 7,9 кв.м., 1-7 ванна - 3,3 кв.м., 1-8 житлова - 13,0 кв.м. Всього площа 72,7 кв.м. До приміщень розташованих у кв. 2 належать: 2-1 сходова - 6,6 кв.м., 2-2 кухня - 8,4 кв.м, 2-3 ванна -2,3 кв.м., 2-4 коридор - 0,4 кв.м., 2-5 туалет - 1,6 кв.м., 2-7 житлова - 10,9 кв.м., 2-8 кладова -1,1 кв.м., 2-9 сходова -1,8 кв.м., 2-10 кладова - 1,1 кв.м., І веранда - 1, 9 кв.м., ІІ веранда - 7,2 кв.м. Всього по квартирі 43,3 кв.м. Вказані квартири облаштовані окремими входами, поєднані спільною стіною. (а.с.34-35) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (індексний номер 145947042) від 19 листопада 2018 року за [PERSON] зареєстровано на праві спільної часткової власності 5/6 частин, а за [PERSON] 1/6 частка на будинок по [ADDRESS]. Земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Як вбачається із Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17 липня 2018 року, земельна ділянка площею 0,0262 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. (а.с. 51) Крім іншого, згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (номер інформації 154283534) від 29 січня 2019 року, [PERSON] є власником ј частки будинку [ADDRESS] а також йому належить на праві спільної сумісної власності 4/5 трикімнатної квартири [ADDRESS]. (99-103) Позивачем внесена сума в розмірі 87400 грн. на депозитний рахунок суду, що підтверджується квитанцією № N0DPH60225 від 18 липня 2018 року. (а.с. 2). Зважаючи на викладене, суд звертає увагу, що припинення права власності на частку у спільній власності за правилами ст. 365 ЦК України допускається лише за відсутності можливості у співвласників поділу в натурі спільного майна, що є у спільній частковій власності. Такий висновок слідує з того, що поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, припиняє неможливість спільного володіння і користування майном, і при дотриманні прав та інтересів всіх співвласників не спричиняє до примусового припинення права власності одного з них. Позивач не довів заявлені у позові підстави. Наданий до суду висновок № 3-06/2018 року оціночно-будівельного експертного дослідження від 23 червня 2018 року, та звіт про незалежну експертну оцінку таких даних не містять. Положеннями статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З урахуванням положень статей 358, 364, 365, 367 ЦК України, припинення права власності на частку у спільній власності за правилами статті 365 ЦК України допускається лише за відсутності можливості у співвласників поділу в натурі спільного майна, що є у спільній частковій власності, оскільки поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, припиняє неможливість спільного володіння і користування майном, і при дотриманні прав та інтересів всіх співвласників унеможливлює примусове припинення права власності одного з них. Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що будинок [ADDRESS] має дві відокремлені квартири [ADDRESS] та [ADDRESS], які облаштовані окремими входами, кухнями, житловими та допоміжними приміщеннями (туалет, ванна). Вказані квартири мають тільки одну спільну стіну. За таких обставин доводи позивача про неможливість спільного володіння і користування своїми частками у житловому будинку є необґрунтованими, а недоведеність такого факту виключає можливість застосування до даних правовідносин підстави для припинення права власності відповідача на його частку у спільному майні. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 26 червня 2018 року по справі № 640/16171/14, провадження № 61-21776св18. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 1/6 частину будинку [ADDRESS] та визнання права власності на 1/6 частину будинку [ADDRESS] за позивачем, вимоги ст. 120 ЗКУкраїни та ст. 377 ЦК України в даному разі не можуть бути застосовані, а тому і в задоволені позовних вимог визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0262 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] для обслуговування 1/6 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за позивачем слід відмовити. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 874 грн.00 коп. про що свідчить квитанція № N0DPH59119 від 18 липня 2018 року, а також в розмірі 704 грн. 80 коп. квитанція № N1DL248813 від 15 березня 2019 року, та в розмірі 1646 грн. 27 коп. квитанція № N1DL249043 від 15 березня 2019 року. Відповідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача . На підставі вищевикладеного не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: dismissed