Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно її доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що у 2016 році вона проходила службу у Збройних силах України. Під час служби познайомилась із [PERSON]. З 06 жовтня 2016 року вони стали проживати разом як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. У листопаді 2016 року вона завагітніла. 15 березня 2017 року вона пішла у відпустку по вагітності та пологам і переїхала жити в м.Нікополь Дніпропетровської області до своєї матері та [INFO] року народила доньку [PERSON]. Оскільки в зареєстрованому шлюбі вона не перебувала, то відомості про батька дитини в свідоцтві про народження за писані з її слів - [PERSON]. 13 січня 2018 року [PERSON] звільнився зі служби та вони стали проживати разом як одна сім'я в квартирі її матері в м.Нікополь Дніпропетровської області. 27 лютого 2018 року вона уклала шлюб з [PERSON], останній мав намір подати заяву до органу Державної реєстрації актів цивільного стану про внесення відомостей про нього як батька дитини, а саме [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] передчасно помер. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до їхньої дитини [PERSON], з дня її народження та до дня своєї смерті, приймав участь у її вихованні, матеріально підтримував дитину та її. Встановлення факту батьківства необхідно для того, щоб вона змогла оформити пенсію про втраті годувальника. Просить суд встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] року щодо дитини [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника заявника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 06 жовтня 2016 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. [INFO] року народилася [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно витягу з актового запису про народження дітей відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.10). 27 лютого 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.11). [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт батьківства [PERSON] Додатково пояснили, що заявниця [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим [PERSON] Згодом, після народження спільної дитини [PERSON], вони зареєстрували шлюб. Не має сумніву у батьківстві останнього. [PERSON] за своє життя визнавав доньку [PERSON], як свою рідну дитину, виховував та піклувався нею. Вона на нього дуже схожа. До своєї смерті [PERSON] хотів зареєструвати в органах РАЦСу доньку [PERSON], надавши їй своє прізвище, але не встиг. Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15постанови N 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У відповідності до вимог ст. ст.76,77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, заслухавши пояснення представника заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановлені судом обставини та надані заявником відомості свідчать про походження [PERSON], [INFO], від [PERSON], тому мають бути внесені відповідні зміни до актового запису про народження дітей у графі "Батька".

Outcome: approved