Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] .. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на даний час ще не досягла повноліття. Однак, після знайомства з [PERSON] між ними склалися дуже теплі та щирі стосунки, які ґрунтуються на взаємному почутті любові, розуміння та поваги один до одного, тому мають намір зареєструвати шлюб. Однак, орган реєстрації актів цивільного стану відмовив у прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу, при цьому було роз`яснено, що оскільки заявниця не досягла віку, з якого можна зареєструвати шлюб, як це передбачено сімейним законодавством України, необхідно надати судове рішення про надання права на укладення шлюбу. Вказує, що надання права на укладення шлюбу є необхідним та відповідає її інтересам, оскільки на даний час вона вагітна. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги підтримали, просили надати заявниці право на укладення шлюбу. Представник ООП Корецької РДА Корнійчук Н.П. проти задоволення заяви не заперечила. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він хоче одружитися з [PERSON] , оскільки бажає стати її чоловіком і вона чекає на його дитину. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вирішили одружитися. Однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено на підставі ст.22 Сімейного кодексу України. [PERSON] народилась [INFO] , що стверджується паспортом громадянина України виданим 10.03.2017 року, № [NUMBER] . Таким чином, на даний час [PERSON] не досягла шлюбного віку. Відповідно до довідки КП "Обласний перинатальний центр" РОР від 20.08.2020 року №170, [PERSON] знаходиться на обліку в КП "Обласний перинатальний центр" РОР, у зв`язку з вагітністю терміном 18 тижнів. При цьому відповідно до вимог ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Приписами ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Вимогами частини 2 статті 23 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень наданих у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи спільне бажання заявника [PERSON] та особи, з якою має бути укладений шлюб - [PERSON] створити сім`ю, беручи до уваги вагітність заявниці, суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення заяви про надання права на укладення шлюбу. На підставі наведеного та

Outcome: approved