Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

До суду з даним позовом звернувся представник ПАТ КБ "ПриватБанк" та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 10674,03 грн. та судові витрати по справі в розмірі 243,6 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 05 лютого 2012 року між сторонами у цій справі укладено кредитний договір № K2XRFD80430419, за умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 7051,93 грн. зі сплатою 0,12% річних за користування кредитом для придбання комп'ютерної техніки. [PERSON] кредитними коштами скористався, проте борг, який станом на 30 липня 2014 року становив 10674,03 грн., банку не повернув. Цю суму боргу позивач просив стягнути з відповідача на його користь. В судових засіданнях відповідач [PERSON] заперечував проти позову, посилаючись на те, що він не укладав з позивачем кредитного договору і вказаних коштів не отримував. Вважає, що договір укладений іншою особою, яка використала підроблений паспорт на його ім'я. Сам він проживає в [INFO]. В копії паспорта, що додана банком до позовної заяви вклеєна не його фотокартка, також зазначене не його місце проживання та інші дані, майже всі відмітки у копії паспорта наданій позивачем, не відповідають тим, що є в його паспорті. Крім того йому стало відомо, що від його імені були укладені кредитні договори ще з трьома банками. У зв'язку з цим він звернувся до Недригайлівського відділення поліції ГУ НП України в Сумській області з заявою по даним фактам. За його заявою відкрито кримінальне провадження, проводяться слідчі дії. Представник позивача у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі (а.с.222). Відповідач [PERSON] в судове засідання 30 червня 2016 року не з'явився, але в матеріалах справи є його заява про розгляд справи без його участі (а.с.214). Позовні вимоги не визнає, просив суд відмовити в задоволенні позову. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивність цивільного судочинства. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Звертаючись з зазначеним позовом, банк надав копії документів та розрахунки, а також вказав паспортні дані відповідача та зареєстроване його місце проживання [INFO]. При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі суд у відповідності до вимог ч. 3 ст.122 ЦПК України звернувся до Недригайлівського сектору PC УДМС України в Сумській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] З наданої цим органом інформації вбачається, що [PERSON], народився 25 серпня 1965 року в с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області, на території Недригайлівського району зареєстрований [INFO] з 23 січня 2002 року (а.с.25). Дана інформація підтверджується також і довідкою Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Відповідно до позовної заяви, відповідачем по даній цивільній справи зазначений [PERSON], [INFO], який проживає за адресою 42100, Сумська область, Недригайлівський район, с. Недригайлово, вул. Депутатська, буд. 23. Судом встановлено, що на території Сумської області знаходиться смт. Недригайлів а самого села Недригайлово не має, а на території смт. Недригайлів вулиці Депутатської не існує (а.с. 80). На запит суду, що виконаний відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України Недригайлівський сектор РС УДМС України в Сумській області повідомив, що за обліками Недригайлівського РС УДМСУ в Сумській області значиться [PERSON], [INFO], місце народження с. Коровинці Недригайлівського району Сумської області. На території району зареєстрований: [INFO] з 23.01.2002 року (а.с. 25) Відповідно до копії заяви позичальника (а.с.5) кредитний договір з позивачем уклав [PERSON], [INFO], який проживає за адресою вул. Зодчих [ADDRESS], паспорт МА № 997359, виданий Недригалівським РВУМВС України в Сумській області 18.01.2002 року, ІПН [NUMBER] На підтвердження цього до позовної заяви додано копію сторінок паспорта на ім'я [PERSON] (а.с.17-18). Судом встановлено, що 18 січня 2002 року [PERSON] (відповідачу за даним позовом) видано новий паспорт на підставі його заяви від 19 грудня 2001 року про заміну паспорта У-БП-713991 виданого Недригайлівським РВВС 03 червня 1983 року, на новий зразок паспорта громадянина України серії МА № 997359 (а.с.47). Після заміни паспорта [PERSON] із заявою про отримання нового паспорта у зв'язку з втратою чи з інших причин не звертався, з 23 січня 2003 року за паспортом громадянина України серії МА № 997359 зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.46). В судовому засіданні відповідач надав суду копії сторінок свого діючого паспорту, які були перевірені судом з оригіналом. З зіставлених копій паспортів вбачається наглядна невідповідність особи, яка отримувала кредит, особі, яку суд викликав як відповідача у даній справі. В копії паспорта наданого стороною позивача вбачається ряд помилок: так на сторінці 1,2 замість "Николаевич" вказано "Николаєвич", замість "Сумської" вказано "Сумской", на сторінці 11,12 вказано на штампі Недринайлівський РВ ГУМВС замість вірного Недригайлівський РВ УМВС. Дані помилки в паспорті відповідач, який він пред'являв в судовому засіданні та надав його копії, відсутні. Також не є тотожними зображені на фотокартках особи, не співпадає адреса реєстрації місця проживання, дата вклеєння фотографії, відсутність запису про групу крові на аркуші 7 (а.с. 17-18, 85-87). Так, в копії паспорта, що надана банком, на сторінці 11 міститься інформація про реєстрацію за адресою «Недригайлівський Депутатська буд. 28а, дата реєстрації 20.03.91 р.». На цій же сторінці міститься відтиск штампу про зняття з реєстрації 10.01.2003 р. На сторінці 12 копії паспорта міститься інформація про реєстрацію за адресою «Недригайлівський, Недригайлово вул. Депутатська, буд. 23 з 21.10.2003 р.». В діючому паспорті, який надано [PERSON] для огляду в судовому засіданні, на сторінці 11 наявна інформація щодо реєстрації за адресою «Коровинці Депутатська, 23, дата реєстрації 22.03.1986» .Більше ніяких відміток про зміну місця проживання не міститься. Є відтиск штампу щодо групи крові на ст.7, який відсутній у копії паспорта, що надана банком (а.с.85-87). Крім того, зображення на фотокартках у заяві про видачу паспорта, яка знаходиться в міграційній службі, тотожні зображенням відповідача, який з'явився до суду, на фотокартках у його паспорті та не відповідають зображенням на фотокартках в паспорті пред'явленому банку особою, яка отримувала кредит (а.с.17, 37, 47). З копії Форми №1 «Заява про видачу паспорта» (а.с.47) вбачається, що [PERSON], уродженець і житель [INFO]. 19 грудня 2001 року звернувся з заявою про видачу нового паспорта громадянина України, який йому виданий 18.01.2002 року на підставі паспорта V-БП- 713991 виданого Недригайлівським РВВС 03.06.1983 року. Також в цій заяві є фотокартки [PERSON], які тотожні фотокарткам, що містяться в паспорті відповідача, що оглянутий судом. За інформацією Недригайлівського РВ УМВС України у Сумській області 28 листопада 2014 року до райвідділу звернувся [PERSON] із заявами про те, що невстановлена особа з підробленим паспортом на його ім'я оформила кредити в установах банків «УкрСиббанк», «Банк РенесансКредит», «АльфаБанк» та «ПриватБанк». За заявами [PERSON] відкрите кримінальне провадження №12014200220000343 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та проводяться слідчі дії (а.с.78). За змістом ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права. Згідно з вимогами ст. 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз'яснено, що призначення експертизи у цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. Передбачене статтями 10, 27, ч. 1 ст. 143 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов'язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи даний спір на підставі вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд неодноразово в судовому засіданні, а також письмово інформував сторони та роз'яснював сторонам право подавати клопотання про призначення експертизи, але сторони не скористалися даним правом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, статей 57, 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З викладеного вбачається, що позивач самостійно визначає відповідача при зверненні до суду, при цьому відповідач має бути суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Проте, якщо позивач притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд, за відсутності клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, у позові відмовляє. На думку суду, виходячи з матеріалів справи позивачем пред'явлено позов до особи, яка не є тотожною особі відповідача, яку визначив позивач згідно доданих до позовної заяви доказів на обґрунтування і доведення факту наявності між сторонами спірних правовідносин. Таким чином, позивачем не доведено, що саме залучений у даній справі відповідач укладав з банком кредитний договір, скористався кредитними коштами і порушив умови взятого на себе зобов'язання, тобто порушив права позивача і є належним відповідачем. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст. 203 цього ж кодексу визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed