Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач по основному позову [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 06.05.2008 року між ним та АК ПІБ, в подальшому - ПАТ "Промінвестбанк", був укладений договір про іпотечний борг №832. Одночасно з укладенням вказаного договору були укладені: додаток №1 "Графік погашення кредиту", яким встановлені щомісячні платежі для погашення кредиту в загальній сумі 1 250 000,00 грн.; додаток №2 "Повідомлення про умови кредитування", згідно з яким його було повідомлено про основні умови, на яких можливо отримати іпотечний борг. У відповідності до договору про іпотечний борг банк надав йому кредит в сумі 1 250 000,00 грн. зі встановленою процентною ставкою 18% річних. 13.05.2008 року був укладений договір №905, яким була змінена редакція пункту 2.2 договору про іпотечний борг, і відповідно до цього нового пункту ставка за користування кредитом була встановлена на рівні 20% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний борг 06.05.2008 року між ними був укладений іпотечний договір, відповідно до якого він ([PERSON]) передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Також для забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний борг між банком та ТОВ "Інтерготель" 06.05.2008 року був укладений договір поруки №834, згідно якого ТОВ "Інтерготель" зобов'язалося відповідати перед банком за погашення ним (позивачем) боргу за договором про іпотечний борг. 17.12.2012 року ПАТ "Промінвестбанк" уступив своє право вимоги за договором про іпотечний борг на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", повідомлення про що було отримано ним (позивачем) лише у червні 2013 року на його звернення до банку про надання інформації щодо розміру заборгованості. В даному повідомленні мова іде про те, що банк уступив право вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" кредитний договір, укладений між ним (позивачем) та ПАТ "Промінвестбанк", тоді як між ними укладався договір про іпотечний борг, а не кредитний договір. В даному повідомленні зазначено і те, що на час відступлення права вимоги він (позивач) має заборгованість 98 030,33 грн. Тобто, договір про іпотечний борг, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Кредитні ініціативи", вважає є недійсним з підстав обмеження його (позивача) прав, як споживача, та вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики під час укладання договору про іпотечний борг та фактично позбавили його (позивача) здійснити свідомий вибір. Крім цього, банк не повідомив його перед укладанням кредитного договору про сукупну вартість кредиту, що є порушенням вимог Закону України "Про захист прав споживачів". Для захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом. ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулися до суду з зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що 06.05.2008 року між ЗАТ ПІБ, в подальшому - ПАТ "Промінвестбанк", та [PERSON] було укладено договір про іпотечний борг №832, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 1 250 000 грн. Кредит та проценти [PERSON] зобов'язався повертати банку згідно графіку платежів, викладеному в додатку №1. Був укладений і договір поруки між банком та ТОВ "Інтерготель" 06.05.2008 року, згідно якого ТОВ "Інтерготель" зобов'язується перед кредитором відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника. 17.12.2012 року між ними (ТОВ "Кредитні ініціативи") та ПАТ ""Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого останні відступили їм (ТОВ "Кредитні ініціативи") право вимоги до кредитних договорів, укладених між банком та фізичними особами. Серед цих договорів є і договір, укладений з [PERSON] Відповідно до даного договору вони (ТОВ "Кредитні ініціативи") набули усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісії, нарахованих штрафних санкцій. У порушення умов кредитного договору [PERSON] та ТОВ "Інтерготель" свої зобов'язання належним чином не виконали, в результаті чого загальна заборгованість станом на 30.09.2013 року складає 817 905,61 грн., а саме: за кредитом - 729 125,00 грн., по відсотках - 81 430,24 грн., по пені - 7 350,37 грн. Враховуючи це, звернулися до суду з вказаною зустрічною позовною заявою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити, визнати недійсним договір про іпотечний борг №832 від 06.05.2008 року, визнати недійним іпотечний договір від 06.05.2008 року. Просили врахувати обгрунтування їх позовних вимог, викладені в позовній заяві. Зустрічний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. В судовому засіданні представник ТОВ "Кредитні ініціативи" підтримав зустрічні позовні вимоги, просив суд задовольнити їх вимоги та стягнути з [PERSON] та ТОВ "Інтерготель" солідарно на їх користь заборгованість у розмірі 817 905,61 грн. Також просив врахувати викладені в їх позові обгрунтування. В задоволенні основного позову просив відмовити. Представник ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Промінвестбанк") в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник ТОВ "Інтерготель" в судове засіданні не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа - Державна реєстраційна служба в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення [PERSON], його представника та представника ТОВ "Кредитні ініціативи", дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, як по основному позову, так і по зустрічному не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 06.05.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), яке в подальшому стало ПАТ "Промінвестбанк", та [PERSON] був укладений договір про іпотечний борг №832. Згідно даного договору банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 1 250 000 грн., встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 18% річних, кінцевий термін повернення кредиту - 02.04.2018 року. Пунктами 3.2., 3.3. договору визначено, що проценти за кредитом нараховуються банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця. Нарахування процентів починається з дати перерахування коштів безпосередньо з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Одночасно з укладенням вказаного договору були укладені: додаток №1 "Графік погашення кредиту", додаток №2 "Повідомлення про умови кредитування". 13.05.2008 року був укладений договір №905, яким була змінена редакція пункту 2.2 договору про іпотечний борг, і відповідно до цього нового пункту ставка за користування кредитом була встановлена на рівні 20% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний борг 06.05.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), яке в подальшому стало ПАТ "Промінвестбанк", та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Також для забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний борг між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), яке в подальшому стало ПАТ "Промінвестбанк", та ТОВ "Інтерготель" 06.05.2008 року був укладений договір поруки №834, згідно якого ТОВ "Інтерготель" зобов'язалося відповідати перед банком за погашення позичальником [PERSON] боргу за договором про іпотечний борг. 17.12.2012 року ПАТ "Промінвестбанк" уступив своє право вимоги за договором про іпотечний борг на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", що підтверджено договором про відступлення права вимоги. Позивач [PERSON] в своєму позові просить визнати недійсними договір про іпотечний борг №832 від 06.05.2008 року та іпотечний договір від 06.05.2008 року, обгрунтовуючи свої вимоги Законом України "Про захист прав споживачів", посилаючись на те, що банк не повідомив його перед укладанням кредитного договору про сукупну вартість кредиту, в тому числі з урахуванням підвищеної процентної ставки. Тобто йому, як споживачу, не було надано необхідну, достовірну та доступну, своєчасну інформацію щодо послуг, наданих банком. Такі дії банку є здійсненням ними підприємницької практики, що вводить в оману, тобто нечесна підприємницька практика. Враховуючи зазначені [PERSON] обгрунтування його позовних вимог та вимоги законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до спорів, що виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів, щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Судом враховується і те, що відповідач з часу укладення договору по 2013 рік здійснював оплати, виконував умови договору, що свідчить про його погодження з викладеними та підписаними ним же умовами кредитного договору. Викладене вище свідчить про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Стосовно зустрічного позову суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та в строки, встановлені зобов'язанням. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. По даній справі встановлено, що позивач по зустрічному позову - ТОВ "Кредитні ініціативи" має право вимоги стягнення з [PERSON] заборгованості по договору про іпотечний борг №832 від 06.05.2008 року згідно договору про відступлення права вимоги, укладеного 17.12.2012 року між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "Кредитні ініціативи". Таким чином, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло прав, визначених умовами кредитного договору, що належали первісному кредитору - ПАТ "Промінвестбанк". Згідно до Додатку №1 (реєстр позичальників) до договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, ПАТ "Промінвестбанк" передав ТОВ "Кредитні ініціативи" договір про іпотечний кредит, укладений 06.05.2008 року з [PERSON], з наступними даними станом на 17.12.2012 року: основна непогашена строкова сума кредиту - 729 125,00 грн., сума нарахованих, але не сплачених строкових процентів - 98 030,33 коп. Викладене свідчить про те, що ТОВ "Кредитні ініціативи" отримало договір про іпотечний кредит, укладений з [PERSON], і на день передачі кредиту простроченої заборгованості як по тілу кредиту, так і по процентах, не було. З розрахунків, наданих [PERSON], зроблених по квитанціях, слідує, що з часу отримання кредиту по час передачі права вимоги банком (по 17.12.2012 року) ним сплачено банку 1 288 676,60 грн. Після укладення договору уступки права вимоги (17.12.2012 року), тобто з січня місяця 2013 року по липень місяць включно 2013 року, що в загальному становить сім місяців, [PERSON] сплатив ТОВ "Кредитні ініціативи" 132 375 грн. Враховуючи суму щомісячного платежу, визначену графіком погашення кредиту, яка становить 11 575 грн., за сім місяців (з січня по липень 2013 року) [PERSON] мав би сплатити ТОВ "Кредитні ініціативи" суму кредиту - 81 025 грн. та проценти, виходячи з встановленого розміру - 20% річних, що в місяць становить 1,66%. Викладене вище свідчить про те, що відсутні підстави для дострокового розірвання договору про іпотечний кредит та дострокове стягнення всієї суми кредиту. Крім цього, суд звертає увагу на те, що при внесенні [PERSON] за сім місяців (з січня по липень 2013 року) позивачу (ТОВ "Кредитні ініціативи") суми 132 375 грн., при відсутності простроченої заборгованості при передачі права вимоги від банку до ТОВ "Кредитні ініціативи" станом на грудень 2012 року, згідно розрахунку заборгованості, складеного останніми, слідує, що на погашення тіла кредиту (щомісячні платежі) не було зараховано жодної суми. На погашення процентів зараховано всю суму 132 375 грн., при тому, що за вказані сім місяців загальна сума процентів, які нараховані ТОВ "Кредитні ініціативи", становить близько 40 000 грн. З викладеного вище виникає питання, куди були зараховані близько 100 000 грн., при тому, що ТОВ "Кредитні ініціативи" просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в сумі - 729 125,00 грн., а саме - ту ж саму суму, яка була передана за договором про уступку права вимоги - 729 125,00 грн., яка була не простроченою заборгованістю, а непогашеною строковою сумою, що підтверджено витягом з реєстру позичальників (а.с.142). Відповіді на питання куди, яким чином зараховувалися сплачені [PERSON] суми - представник ТОВ "Кредитні ініціативи" суду не надав. Слідує зазначити і те, що при необхідності сплачувати щомісячно згідно графіку погашення кредиту по 11 575 грн., [PERSON] здійснював платежі банку в значно більших сумах (наприклад: вересень 2010 року - 393 505, 49 грн., квітень 2010 року - 93 054,04 грн., травень 2010 року - 93 213,45 грн., грудень 2011 року - 55 000 грн., жовтень 2012 року - 39 203,38 грн.), що підтверджено квитанціями, що має [PERSON] та наданим ним розрахунком проведених оплат (а.с.217-218). На запитання суду куди, в яких сумах зараховувалися дані платежі, представник ТОВ "Кредитні ініціативи", як новий кредитор, суду не міг пояснити. До справи надано [PERSON] графік погашення кредиту, з визначеними сумами щомісячних платежів - 11 575 грн. (а.с.216). ТОВ "Кредитні ініціативи" надали до справи також графік погашення кредиту з визначеними сумами щомісячних платежів вже в розмірі 12 173 грн., за виключенням перших дев'яти місяців, де розмір вказано 5 000 грн. щомісячного платежу (а.с.149). По обом графікам зазначена загальна сума тіла кредиту - 1 250 000 грн. В обох даних графіках перші виплати тіла кредиту мали відбуватися з квітня 2009 року, тоді як кредит надано в 2008 році згідно договору від 06.05.2008 року. Тобто, згідно даних документів початок виплати кредиту мав відбутися через рік після видачі кредиту. При цьому [PERSON] за період з травня 2008 року до квітня 2009 року сплатив банку 221 780,91 грн. Пояснень стосовно того, куди, в яких сумах, на підставі чого було зараховано банком вказану суму сторони не надали. Представник ТОВ "Кредитні ініціативи" не зміг надати пояснень і стосовно двох різних графіків погашення кредиту. Враховуючи викладені вище обставини та факти, слідує, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову, як щодо дострокового стягнення кредиту, так і щодо наявності заборгованості [PERSON] по сплаті кредиту та відсотків. Жодного розрахунку по здійсненим [PERSON] платежам (які суми, коли і куди були зараховані, враховуючи сплату значно більших сум; оплату в період, що не був визначений графіком погашення кредиту) представником ТОВ "Кредитні ініціативи" до справи не було надано. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed