Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою ,в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка померла 12 лютого 2016 року та проживала по день смерті за адресою: Україна, [ADDRESS], місце смерті Україна, Луганська область м.Стаханов. В обгрунтування заяви зазначено, що вона є онукою [PERSON], яка померла 12 лютого 2016 року в м.Стаханов Луганської області у віці 73 роки, внаслідок гострої серцевої недостатності. Факт смерті [PERSON] зафіксовано Стахановським відділенням судово- медичних експертиз, про що видано лікарське свідоцтво про смерть № 58 від 12 лютого 2016 року та свідоцтво про смерть І-ВВ № 002429 від 24.02.2016 року, зазначені документи видані медичними закладами, органами реєстрації, незаконними органами, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Бабуся була похована на території, яка непідконтрольна державній владі України в м.Стаханов Луганської області. При зверненні до Дніпровського відділу РАЦС м. Камянське із заявою про видачу свідоцтва про смерть після померлої бабусі, їй було повідомлено, що неможливо зареєструвати смерть останньої, оскільки смерть відбулася на тимчасового окупованій території України, де не можливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Документи оформлені органами, установами та організаціями, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, ставлять під сумнів легітимність оформлення свідоцтва про смерть. Крім того, вона позбавлена можливості отримати медичний документ - лікарське свідоцтво про смерть, яке необхідно для реєстрації смерті, оскільки місце смерті її бабусі знаходиться на території, непідконтрольній органам влади України. Встановлення зазначеного факту смерті необхідне для реєстрації смерті бабусі на території України, отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. Іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка м.Стаханов Луганської області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії ЕН №346725, виданий Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 22 липня 2004 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕД № 326959 виданого 10 серпня 1982 року відділом РАЦС м.Саханов Ворошиловградської області, матір'ю [PERSON], [INFO], є - [PERSON], батьком - [PERSON]. (а.с.15). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] 26.07.2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Лях". (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії V-УР № 0604627 виданого 14 січня 1963 року, матір'ю [PERSON], [INFO], є - [PERSON], батьком - [PERSON]. (а.с.11). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] 03 жовтня 1981 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Носаль". (а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи, бабуся заявника [PERSON], [INFO], уродженка села Кадимово Артьомовського району Донецької області померла 12 лютого 2016 року у місті Стаханов Луганської області, про що вказано у копії свідоцтва про смерть, виданого 24 лютого 2016 року (а.с.19). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №58, виданого 12 лютого 2016 року, [PERSON], померла 12 лютого 2016 року у віці 73 роки, причина смерті: гостра серцева недостатність (а.с.9). Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків пов'язаних зі смертю, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші. Згідно п.1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (надалі Правил), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.1 підрозділу V розділу ІІІ Правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно п.15 підрозділу V розділу ІІІ Правил, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно абз.2 ст.317 ЦПК України, Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В постанові Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року зазначено, що тимчасово окупованими територіями визначені окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей) Враховуючи, що на даний час заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть своєї бабусі, тому як свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільно-процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» визначення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлює суд, а тому суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка померла 12 лютого 2016 року та проживала по день смерті за адресою: Україна, [ADDRESS], місце смерті Україна, Луганська область м.Стаханов, на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, яка визначає порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved