Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], ПрАТ "СК"Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.04.2012 року близько 20 години 50 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] з причіпом КРАЗ д.н.з. [NUMBER] в районі 134 км + 250 м автошляху Київ-Харків-Довжанський в Пирятинському районі Полтавської області рухаючись в напрямку м.Харкова допустив наїзд на пішохода [PERSON], після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] під його [PERSON] керуванням, що рухався в напрямку м.Києва по своїй смузі руху. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві приватної власності автомобіль - LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] зазнав значних технічних ушкоджень. Він особисто при цьому зазнав незначних ушкоджень здоров"я, які виразились в травмуванні (синцях) та фізичному болі, нервовому зриві викликаному неправомірною поведінкою винуватця аварії та переживаннями за стан свого автомобіля та пасажира. За медичною допомогою у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою не звертався. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] - власника автомобіля ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER]. Про це засвідчують матеріали кримінальної справи за №123190067 порушеної за фактом даної ДТП - протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема до протоколу огляду, протокол додаткового огляду та схема до нього. На його думку водій [PERSON] порушив цілий ряд пунктів Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв»язку із пошкодженням його автомобіля та спричиненням йому матеріальної та моральної шкоди: пункт 10.1 ПДР - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; пункт 12.1 ПДР - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; пункт 12.2 ПДР - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; пункт 12.3 ПДР - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди; пункт 13.3 ПДР - Під час об»їзду перешкоди чи зустрічного роз»їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Після ДТП водій [PERSON] ніяких дій направлених хоча б на часткове відшкодування заподіяної шкоди не вчиняв. До матеріалів кримінальної справи надав копії полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль та причіп (№АВ/0408095 та №АВ/0408096 від 26.12.2011 року), з яких слідує, що його відповідальність як водія застрахована в ПрАТ СК "Провідна". Звернувшись до представників ПрАТ СК "Провідна" за місцем свого проживання у м.Харкові, отримав відповідь, що будь-які страхові виплати будуть нараховані і виплачені лише тоді коли він надасть їм документи, які підтверджують вину застрахованої особи [PERSON] На даний час такі документи їм надати не може у зв"язку з тим, що кримінальна справа порушена за фактом загибелі пішохода [PERSON] за участі водія [PERSON] закрита на підставі ст.6 п.2 КПК України (1960 р.) - за відсутності в його діянні складу злочину, а адміністративна справа про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ст.124 КУпАП також закрита судом 28.02.2013 року у зв"язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу (на підставі ст.247 п.7 КУпАП). Після зазначеної ДТП пошкоджений автомобіль оглядався аварійним комісаром та спеціалістом автотехніком ПрАТ СК "Провідна" проте в подальшому йому не було надано на руки звіт про оцінку матеріальної шкоди і не повідомлено про кінцеві її суми. Пошкодженням його автомобіля в результаті даної ДТП спричинені матеріальні збитки, які складаються з вартості запасних частин, які необхідні були для проведення відновлювального ремонту автомобіля і які він змушений був придбати за власні кошти на суму 154 951,11 гривень (Рахунок №-Сч000230 від 12 червня 2012 року) та вартості самих ремонтних робіт згідно актів виконаних робіт №0000009179 від 19.04.2012 р. - на суму 5 508 грн., №0000010237 від 11.06.2012 р. - на суму 6 579,38 грн, №0000011310 від 31.07.2012 р. - 5 150 грн., а всього ремонтних робіт на суму 17 237,38 грн. Загальна сума витрат понесених на відновлювальний ремонт автомобіля становить 172 188,49 грн. Судові експертизи з цього приводу не проводились і кінцевий розмір заподіяної шкоди йому не відомий. Крім цього він вважав, що діями [PERSON] йому завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю, якого він зазнав під час травмування в ході дорожньо-транспортної пригоди; у перенесенні сильного стресу, який виник в результаті дорожньо-транспортної пригоди, переляку як за самого себе так і за пасажира в його автомобілі; у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням автомобіля і необхідністю вирішення в подальшому питань по його ремонту. Спричинену моральну шкоду оцінює в 15 000 грн. Відповідальність водія [PERSON] на період вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ СК "Провідна" згідно полісів №АВ/0408095 та №АВ/0408096 від 26.12.2011 року про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з відповідними лімітами відповідальності. Стаття 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Частина 1 ст.990 ЦК України зазначає, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника. За його даними з відповідною заявою про страховий випадок страхувальник [PERSON] до ПрАТ СК "Провідна" звернувся вчасно. По даний час страхова виплата ПрАТ СК "Провідна" на його користь як потерпілій особі, яка зазнала матеріальних збитків, не здійснюється без поважних на те причин незважаючи на неодноразові звернення на адресу страхової компанії. Ст.1194 ЦК України зазначає, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Статтею 22 Розділу III Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок відшкодування шкоди, заподіяної третій особі. Пункт 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд : - стягнути з ПрАТ "СК"Провідна" на його користь 49500 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди; - стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням; - стягнути з [PERSON] на його користь 15 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.09.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог про «стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням» - залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та прохав його задовольнити , обґрунтовував позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Пояснив, що відповідачами не доведено , що матеріальну та моральну шкоду було спричинено позивачу не з вини водія [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди заперечували, пояснили, що вину водія [PERSON] у вчиненому ДТП не встановлено. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» в судові засідання не з»являвся, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. У матеріалах справи міститься заява, у якій відповідач прохав розглядати справу за відсутності свого представника (а.с.71). У письмових запереченнях проти позову Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» зазначалося, що Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» не визнає позов, оскільки в діях водія [PERSON] у даному ДТП відсутня вина, та у нього не настає цивільно - правова відповідальність за заподіяння шкоди під час ДТП , що є єдиною підставою для здійснення страхового відшкодування страховика. (а.с. 68-72). Судове засідання 10.09.2014 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» прохав відкласти та провести наступне судове засідання в режимі відео конференції, мотивуючи обмеженим фінансуванням , зайнятістю в інших судових засіданнях, необхідністю ознайомитися із висновком судової авто технічної експертизи. Суд , враховуючи думку осіб , які беруть участь у справі, вважав за необхідне розглядати справу за відсутності представника відповідача, враховуючи наступне. Так, відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» є юридичної особою, тому зайнятість представника у іншому процесу не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки у випадку бажання взяти участь у процесі відповідач може забезпечити участь у розгляді справи іншого свого представника. Крім цього, до суду не надано доказів зайнятості представника відповідача у іншому процесу 10.09.2014 року. Згідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом. Таким чином ЦПК України не передбачено обов»язку суду виготовляти та надавати особам, які беруть участь у справі , копії матеріалів справи , крім власне копій рішень та ухвал, що приймаються судом. Крім цього, Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» , має Філії та центри обслуговування у Полтавській області, зокрема у м. Лубни за адресою Володимирьский Майдан, 22/2, у зв»язку з чим відповідач мав можливість за місцем знаходження суду реалізувати свої процесуальні права, в тому числі і ознайомитися з матеріалами справи, зробити з них витяги, зняти копії з документів, долучених до справи. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 01.04.2012 року близько 20 години 50 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] з причіпом КРАЗ д.н.з. [NUMBER] в районі 134 км + 250 м автошляху Київ-Харків-Довжанський в Пирятинському районі Полтавської області рухаючись в напрямку м.Харкова допустив наїзд на пішохода [PERSON], після чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався в напрямку м.Києва по своїй смузі руху. Вищевикладене встановлено постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2013 року, якою провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, тобто у зв»язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Вказану постанову відповідачем [PERSON] оскаржено не було та вона набрала законної сили. В мотивувальній частині даної постанови дійсно було вказано, що правопорушення , допущене [PERSON] не є триваючим та було припинено в квітні 2012 року, у іншій частині даної постанови зазначено, що в діях [PERSON] не було допущено порушень п.п. 11.2, 12.1 ПДР України. Разом із тим, відповідно до ст.. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виходячи із системного тлумачення КпАП України у випадку встановлення органом (посадовою особою) при розгляді справи про адміністративне правопорушення відсутності факту вчинення адміністративне правопорушення або ж відсутності вини даної особи в його вчиненні, він у відповідності до п. 1 ст. 247 КпАП України зобов»язаний провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв»язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У випадку закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, тобто у зв»язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу органом (посадовою особою) при розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлюється як факт вчинення адміністративне правопорушення , так і вина даної особи в його вчиненні. Таким чином, суд знаходить невірним тлумачення відповідачами змісту постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.02.2013 року, оскільки закриваючи провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України , судом фактично встановлено його вину у вчиненні даного правопорушення , однак звільнено від адміністративної відповідальності у зв»язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності станом на час розгляду справи. Згідно висновку судової авто технічної експертизи від 28.07.2014 року №4459 оцінка дій водія [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] та знаходився в аварійній обстановці в частині застосованого ним маневру вліво , в результаті чого автомобіль ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу руху , де відбулося зіткнення з зустрічним автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], тобто стосовно вимог п. 10.1 ПДР України , згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та відносно наявності у нього технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] не потребує застосування спеціальних авто технічних знань та виходить за межі компетенції експерта авто техніка. Згідно ж висновку даної експертизи водій автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в даному ДТП не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] шляхом своєчасного гальмування з моменту виникнення для його подальшого руху небезпеки при обраній ним швидкості руху , тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України , в діях водія автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в даному ДТП не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходилися з технічної точки зору в причинному зв»язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. (а.с. 127-134). Таким чином, з урахуванням висновку даної експертизи від 28.07.2014 року та постанови суду від 28.02.2013 року суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем [PERSON] відповідно до встановленого ч.2 ст. 1166 ЦК України розподілу обов»язків щодо доказування, не доведено, що в результаті ДТП шкоди завдано не з його вини. Таким чином, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] на праві власності автомобіль - LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] зазнав технічних ушкоджень. (а.с. 10). Позивачем надано суду акти виконаних робіт від 19.04.2012 р., 11.06.2012 р., 31.07.2012 року, згідно яких позивачу було проведено ремонтні роботи автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] на суму 5508 грн., 6579,38 грн., 5150 грн. відповідно (а.с. 12-14, 17-18). Крім цього, згідно рахунку №-Сч000230 від 12 червня 2012 року вартість запасних частин, які необхідні для проведення відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] складає 154 951,11 грн. (а.с. 15-16). Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи від 13.06.2014 року № 4723 розмір матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження автомобіля при ДТП 01.04.2012 року згідно фотографій в матеріалах цивільної справи становить 271363,40 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 01.04.2012 року згідно фотографій в матеріалах цивільної справи становить 239406,07 грн. У висновку даної експертизи також зазначено вартість автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER бувшого у вжитку - 801784,81 грн. та середню ринкову вартість КТС LAND ROVER RANGE ROVER , яка становить 825838,35 грн. (а.с. 118-124). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у: п.1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; п.3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням її майна. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). У даному випадку суд вважає, що володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] є його власник [PERSON]. Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що володілець автомобіля ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER] [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» 26.12.2011 року уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/0408096). Згідно умов договору ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн.; франшиза - 500 грн. Строк дії договору з 04.01.2012 р. по 03.01.2013 р. включно. Забезпечений транспортний засіб - автомобіль ВАЗ-21053 д.н.з [NUMBER]. (а.с. 36) Також [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» 26.12.2011 року уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/0408095). Згідно умов договору ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн.; франшиза - 500 грн. Строк дії договору з 03.01.2012 р. по 02.01.2013 р. включно. Забезпечений транспортний засіб - причеп КРАЗ д.н.з [NUMBER]. (а.с. 37). Відповідно до вимог ст.ст. 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування передбачає обов"язок потерпілого звернутися до страховика із заявою про страхове відшкодування. У Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «Провідна» заведена справа №1701/39/2126 по даному страховому випадку, подана заява про виплату страхового відшкодування. Також із заперечень Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» вбачається, що 03.04.2012 р. із заявою про виплату страхового відшкодування до них звернувся [PERSON] по даному факту ДТП. (а.с. 69). Крім цього, із вказаною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» [PERSON] звертався також і 27.01.2014 року (а.с. 21,22). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, із відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума 49 500 грн. страхового відшкодування майнової шкоди (за вирахуванням франшизи, яка становить 500 грн.). Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Позивач [PERSON] обґрунтовував спричинену внаслідок ДТП моральну шкоду як таку , що полягала у фізичному болю, якого він зазнав під час травмування в ході дорожньо-транспортної пригоди, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням автомобіля і необхідністю вирішення в подальшому питань по його ремонту, тобто на підставі як п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України, так і на підставі п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Суд вважає, що позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, тобто на підставі п. 1 ч.2 ст. 23 ЦК України. Разом із тим суд також вважає, що внаслідок ДТП позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода. Спричинена [PERSON] моральна шкода полягає відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв"язку з пошкодженням його майна, а саме автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. [NUMBER] винними діями відповідача [PERSON] При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховується характер правопорушення, а саме, що моральна шкода спричинена внаслідок вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, глибину душевних страждань, вимушеність змін в організації власного життя позивача, який змушений був через ДТП витрачати свій час та докладати додаткових зусиль для відновлення своїх прав, звертаючись до страхової компанії , займаючись ремонтом автомобіля, звертатися для захисту своїх прав за правовою допомогою до адвоката та з позовом до суду, обставини у зв»язку з якими відбулося ДТП, яке було спровоковане діями пішохода [PERSON], вимоги розумності та справедливості. Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем обґрунтовано розмір даного виду моральної шкоди на суму 3 000 грн. З урахуванням того, що даний вид моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв"язку з пошкодженням його майна, що відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, не підлягає відшкодуванню страховиком згідно вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн. на користь відповідача з винної особи [PERSON] У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 495 грн. (за задоволені вимоги про стягнення 49 500 грн. страхового відшкодування майнової шкоди), а з відповідача [PERSON] підлягає стягнення на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. (за задоволені вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.). Крім цього, позивачем [PERSON] понесено витрати , пов»язані із проведенням судових експертиз, а саме експертизи від 13.06.2014 року в сумі 2767, 50 грн. (а.с. 117) та експертизи від 28.07.2014 року в сумі 4440 грн. (а.с. 126), а всього в сумі 7207,50 грн. (2767, 50 грн.+ 4440 грн.). Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Проведені експертизи стосуються обґрунтування позовних вимог щодо обох відповідачів. Позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» задоволено на суму 49500 грн., а до [PERSON] на суму 3000 грн., таким чином позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» задоволено на 94,3 % від загального розміру задоволених позовних вимог (49500 грн. х100% / 49500 грн. + 3000 грн.) , а до [PERSON] на 5,7% від загального розміру задоволених позовних вимог (3000 грн. х 100% / 49500 грн. + 3000 грн.). Таким чином, на користь [PERSON] з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» підлягають стягненню витрати , пов»язані із проведенням судових експертиз від 13.06.2014 року та від 28.07.2014 року в розмірі 6796 грн. 67 коп. (94,3% х 7207,50 грн. / 100%). Також, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню витрати , пов»язані із проведенням судових експертиз від 13.06.2014 року та від 28.07.2014 року в розмірі 410,83 грн. (5,7% х 7207,50 грн. / 100%).

Outcome: partial