Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

17 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Казенного підприємства "Південукргеологія", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами на виконання робіт у розмірі 18700 грн та судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що в період часу з 02.03.2016 року по 31.01.2019 року включно на підставі відповідних договорів на виконання робіт, які кожного окремого місяця укладались між позивачем, в якості виконавця та Казенним підприємством "Південукргеологія", в якості замовника, позивач надавав послуги відповідачу з чергування на об`єкті замовника. За надання послуг замовник зобов`язався виплачувати грошові кошти у розмірі 1700 грн. Проте відповідачем не виконано зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг за березень-листопад 2016 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18700 грн. Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій визнав позовні вимоги частково, у розмірі 15053,50 грн, посилаючись на те, що позивачем не враховані ставка податку на доходи фізичних осіб, яку податковий агент зобов`язаний утримувати із суми такого доходу за його рахунок. Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами перерахування податків до бюджету. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, представник позивача надіслав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно умов договору № 17-10-03 від 02.03.2016 року, укладеного між [PERSON] (виконавець) та Казенним підприємством "Південукргеологія" (замовник), в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з чергування на об`єкті замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. На підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов цього договору складається акт надання послуг. Сума договору складає 1700 грн. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31 березня 2016 року. Згідно акту від 31.03.2016 року виконаних робіт за договором № 16-10-03 від 02.03.2016 року позивачу нарахована оплата за договором у розмірі 1700 грн. Також, між позивачем та відповідачем укладені договори з аналогічним змістом від 03.04.2016 року № 24-10-04, 03.05.2016 року № 32-10-05, 03.06.2016 року № 42-10-06, 03.07.2016 року № 50-10-07, 02.08.2016 року № 52-10-08, 03.09.2016 року № 58-10-09, 03.10.2016 року № 63-10-10, 02.11.2016 року № 67-11-10, 01.12.2018 року № 57-12-10, 01.01.2019 року № 02-01-10. Також, виконання робіт за вищевказаними послугами підтверджуються відповідними актами виконаних робіт від 30.04.2016 року, 30.05.2016 року, 30.06.2016 року, 30.07.2016 року, 29.08.2016 року, 30.09.2016 року, 30.10.2016 року, 29.11.2016 року, 31.12.2018 року, 31.01.2019 року. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Матеріалами справи встановлено належне виконання позивачем умов вищевказаних договорів. Відповідачем оплата послуг з виконання робіт за вищевказаними договорами не проведена, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 18700 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81, ст. 76 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.168 Податкового кодексу України, податок, сплачується до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. З огляду на викладене, оскільки відповідачем не доведено належними доказами перерахування податків, визначених у статті 167 Податкового кодексу України до бюджету, суд відхиляє заперечення відповідача. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved