Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 13.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00026826, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень з розрахунку 15% річних на строк до 13.04.2014 року. Відповідач зобовязався не пізніше дати, встановленої в Графіку погашення заборгованості, що є невідємною частиною Кредитного договору, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку,повертати кредит. Позичальник [PERSON] не виконує свої зобовязання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 20.08.2015 року мається заборгованість в сумі 39168,01 гривня, з яких: 5056,72 гривні заборгованість за кредитом, 1374,09 гривень заборгованість за відсотками, 2588,34 гривні комісія, 30148,86 гривень плата за пропуск платежів. Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 39168,01 гривню, а також стягнути судові витрати на користь держави. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та за участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, а саме: повністю визнала заборгованість за кредитом в сумі 5056,72 гривні, заборгованість за відсотками в розмірі 1374,09 гривень та заборгованість за комісією в розмірі 2588,34 гривні. Не визнала позов в частині стягнення заборгованості по сплаті за пропуск платежів в розмірі 30148,86 гривень, мотивуючи тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки, в даному випадку, позовна давність складає 1 рік, і остання проплата відповідачем проведена 14.12.2013 року, а позивач звернувся до суду 01.09.2015 року. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № BLаЖГА00026826, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень з розрахунку 15% річних на строк до 13.04.2014 року (а.с.5-12). Відповідач зобовязався не пізніше дати, встановленої в Графіку погашення заборгованості, що є невідємною частиною Кредитного договору (а.с.13), шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку,повертати кредит. Позичальник [PERSON] не виконує свої зобовязання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 20.08.2015 року мається заборгованість в сумі 39168,01 гривня, з яких: 5056,72 гривні заборгованість за кредитом, 1374,09 гривень заборгованість за відсотками, 2588,34 гривні комісія, 30148,86 гривень плата за пропуск платежів, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.3-4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У звязку з тим, що відповідач [PERSON] не сплачує кошти за кредитним договором, суд вважає, що заборгованість за кредитом в сумі 5056,72 гривні, заборгованість за відсотками в сумі 1374,09 гривень та комісію в сумі 2588,34 гривні слід стягнути з відповідача у примусовому порядку. Разом з тим, згідно ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється в три роки. Згідно ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Пощовна давність в одн рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)… Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.3-4), остання проплата відповідачем була проведена 14.12.2013 року. Незважаючи на те, що починаючи з грудня 2013 року позивачу було відомо про порушення його цивільного інтересу, він не звертався ні до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, ні до суду з позовом про стягнення кредитних коштів. Представником відповідача [PERSON] заявлено усне клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача щодо плати за пропуск платежів. Крім цього, відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ч.3, ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивачем не було зазначено в позові ні клопотання про продовження строку, ні жодної, тим більш поважної, причини пропуску встановленого строку звернення за захистом своїх цивільних інтересів. Оскільки позивач подав до суду позов 01.09.2015 року (а.с.1-2), то він пропустив строк звернення за захистом свого цивільного права щодо стягнення коштів за пропуск платежів за кредитним договором, не просивши його поновити. За таких обставин в частині позову ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів за пропуск платежів слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Позивач по справі при подачі до суду матеріалів позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому дані витрати слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволення позовних вимог в сумі 487 гривень 20 копійок. Враховуючи вищевикладені обставини, клопотання представника відповідача,

Outcome: partial