Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак в даний час нею порушено питання про розірвання такого. В шлюбі у них народилася одна дитина, син- [PERSON], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Стверджує, що вона не працює, доглядає сина, а тому їй необхідні кошти на утримання дитини, його лікування, харчування. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак має непостійний, мінливий заробіток від поїздок за кордон та обміну валюти, а також їй відомо, що за договором працює в страховій компанії. Вказує, що відповідач може сплачувати аліменти, має нерухоме майно-квартиру, в якій проживає, спільно придбаний в шлюбі автомобіль- Toyota Rav4, а тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. А тому просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина- [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просять такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак подав на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що згідний платити аліменти в розмірі не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того подав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що тільки двічі був за кордоном, один раз у липні та один раз у серпці місяці, куди їздив за покупкою продуктів харчування. Щодо обміну валют, то він ще в лютому місяці звільнився з ТОВ «ФК «Октава Фінанс», де працював касиром і тому жодного заробітку не має. В страховій компанії не працює, а лише уклав договір- доручення на реалізацію страхових полісів. Також звертає увагу, що мати дитини не дає йому можливості спілкуватися із сином, чим позбавляє його права займатися вихованням сина і поряд з тим надавати йому додаткові кошти чи речі при зустрічі. Незважаючи на те, що у нього немає постійних доходів, але він розуміє, що на утримання дитини необхідні кошти, а тому він як батько згідний сплачувати такі в мінімальному розмірі. Заслухавши думку позивача, вивчивши викладене у відзиві відповідачем, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 05.09.2014 року у виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 27. За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина, а саме син- [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області 18.03.2015 року. Батьками дитини є позивач та відповідач по справі. Позивач зазначає, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Дані твердження відповідачем не заперечуються, ним не подано жодних доказів на спростування таких. У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, навіть не дозволяє забрати з квартири, в якій вони проживали, одяг дитини. Відповідачем не подано жодного доказу, який би підтверджував, що ним здійснюється утримання дитини, зокрема надаються грошові кошти, купляються продукти харчування, одяг. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір'ю, знаходяться на її утриманні, доказів про те, що відповідач надає кошти на їх утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідач не виконав свого обов'язку щодо доказування про відсутність у нього будь-яких доходів, заробітку. Враховуючи його молодий вік, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов'язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 року» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року становить 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень , а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 липня 2018 року становить 1559 грн., вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3723,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання дитини, а саме сина- [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1400,00 (одна тисяча чотириста) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 26.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька. В той же час розмір аліментів, який відповідач згідний сплачувати, про який ним зазначено в судовому засіданні, а саме 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно суд вважає недостатнім для забезпечення належного рівня утримання зі сторони батька. Суд захищає права та інтереси дитини і жодним чином рішенням суду не можуть такі обмежуватися. З іншої сторони, стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, про що просить позивач, буде обмежувати права відповідача, суперечить нормам законодавства, згідно яких максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а так як конкретний розмір доходу відповідача суду не відомий, суд враховує розмір мінімальної заробітної плати. При вирішенні спору судом враховано аргументи відповідача, які ним зазначено у відзиві та які підтверджені відповідними документами, зокрема те, що він тільки двічі протягом липня, серпня виїжджав за межі України, 12.02.2018 року звільнений з посади касира у ТОВ «ФК «Октава Фінанс» за власним бажанням. Відомостей про офіційне працевлаштування відповідача після цього як вбачається із копії трудової книжки серії АЛ № 070653 немає. А тому враховуючи всі наведене в сукупності обставини як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти в розмірі 1400,00 грн. щомісячно на утримання дитини є оптимальним вирішенням наявного спору. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial