Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачі 23.08.2016 року звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 23.02.2017 року (а.с.183-187), просили стягнути на їх користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 29\~085, 89 грн., у розмірі 2491, 25 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а також судові витрати. Заочним рішенням приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2015р. позовні вимоги були задоволені. За заявою відповідача ухвалою суду від 30.01.2017р. заочне рішення суду скасовано та справу призначено до судового розгляду. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 05.05.2016 року о 15 год.45 хв. в м. Одесі на перехресті вулиць [PERSON]/Заславського в м. Одесі [PERSON] керуючи автомобілем «HYINDAI SONATA», держ.номер ВН 5007 ІМ, який належить [PERSON], на праві власності, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON] Згідно висновку експерта ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» №30502160 від 25.02.2016 року автомобілю позивача було спричинено матеріальний збиток у розмірі 32\~943, 53 грн.. За експертизу спричинених автомобілю збитків та вартості відновлюваного ремонту позивачем [PERSON] було сплачено кошти на суму 2\~269, 17 грн. та 22, 69 грн. комісія банку за проведену операцію. Позивачкою [PERSON] 15.06.2016 року від СК «ПрАТ СК «[PERSON]» було отримано виплату страхового відшкодування у розмірі 23\~786, 67 грн., а також відшкодування податку на додану вартість на суму 1815, 94 грн.. Проте, вартість відновлюваного ремонту автомобіля після ДТП згідно договору на ремонт від 18.07.2016 року, акту виконаних робіт від 11.08.2016 року, рахунку фактури від 11.08.2016 року загалом склала 53\~714 грн. та комісія 500 грн. за послуги банку. Окрім цього позивачкою було понесені додаткові витрати, повязані з ксерокопіюванням документів по зазначеному позову, на суму 284, 50 грн.. Тому, вважає, що загальна сума матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача на її користь, складає 29\~085, 89 грн. (53\~714, 00 грн. + 500 грн. + 284, 50 грн. 23\~596, 67 грн. 1\~815.94 грн.), з урахування індексу інфляції 31\~616, 36 грн.. Також, просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати, сплачені за проведення експертизи, з урахуванням сплаченої комісії банку та індексу інфляції 2\~491, 25 грн. ( (2\~269, 17 грн. + 22, 69 грн.) х 108,7)/100)). Також зазначили, що [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка виразилася в тому, позивач кілька місяців не мала можливості користуватися автомобілем, було затрачено значний час на проведення експертизи та ремонт автомобіля.\~Розмір завданої моральної шкоди [PERSON] оцінює у сумі 3000 грн. Крім того просили стягнути витрати, повязані з наданням їм правової допомоги, у розмірі 617, 60 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 29.07.2016 року) позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 07.11.2016 року) у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, тому просив відмовити. Додатково зазначив, що оскільки строк експлуатації пошкодженого автомобіля [NUMBER], перевищує 12 років, то при визначення суми матеріального збитку враховується коефіцієнт фізичного зносу рівний 0,7. Таким чином, вважає, що страхової компанію позивачці було здійснене повне компенсування збитків. Заперечував проти вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, вважає їх безпідставними та доведеними належними доказами. Третя особа представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до суду не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. До суду надійшли письмові пояснення від 24.03.2017 року (а.с.196-197). Суд з урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України, за згодою осіб, які брали участь у справі, ухвалив слухати справу за відсутності представника третьої особи. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з урахуванням пояснень осіб, які брали участь у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.05.2016 року о 15 год.45 хв. в м. Одесі на перехресті вулиць [PERSON]/Заславського [PERSON], керуючи автомобілем «HYINDAI SONATA», держ.номер ВН5007ІМ, який належить [PERSON] на праві власності, здійснив зіткнення з автомобілем «BMW 528», держ.номер ВН 8921 НА, яким керував [PERSON] та який належить [PERSON]. На місце пригоди було викликано працівника страхової компанії «ПРАТ СК «Арсенал Страхування» і за його участі складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 05.05.2016р. та відповідні пояснення учасників пригоди до нього, згідно яких відповідач [PERSON] визнав себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «HYINDAI SONATA», держ.номер ВН 5007 ІМ, [PERSON] Правил дорожнього руху, його вина у зазначеній ДТП, неправомірність дій, пошкодження транспортних засобів, свідчить про наявність складу адміністративного порушення за ст.124 КпАП України. Унаслідок ДТП транспортний засіб «BMW 528» держ.номер ВН 8921 НА було пошкоджено, а його власнику [PERSON] спричинена майнова шкода, характер якої та обсяг підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №30502160 від 25.05.2016 року про встановлення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «BMW 528» держ.номер ВН 8921 НА, згідно з яким вартість матеріального збитку складає 32 943,53 грн. (а.с.13-24). Судом встановлено, що згідно акту №ЯЧ-00561 приймання-передачі наданих послуг від 26.05.2016 року (а.с.52), згідно квитанції №КР11 від 30.05.2016 року (а.с.53) позивачем [PERSON] за послуги з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW 528», держ.номер ВН8921НА, було сплачено кошти на суму 2\~269, 17 грн.. Дані послуги були надані ТОВ «Хавк Холдинг» на підставі укладеного 10.05.2016 року з [PERSON] договору №30502160 про надання послуг. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «HYINDAI SONATA», держ.номер ВН5007ІМ була застрахована на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6318483 від 02.11.2015 року в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 16 Закону України від 7 березня 1996 року "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Поняття страхового випадку міститься в частині 2 статті 8 цього Закону. На підставі пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України та пункту 20.3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів своєї відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі майну третьої особи - п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 05.11.2016 року (а.с.136), 15.06.2016 року [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 23\~786, 67 грн.. 12.09.2016 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було здійснено доплату [PERSON] В розмірі 1\~815, 94 грн. (податок на додану вартість). Таким чином, загальна сума, яку виплатила страхована компанія на користь позивачки за пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП від 05.05.2016 року, склала 25\~602, 61 гривень. Зазначене також підтвердив позивач і його представник. Згідно з актом виконаних робіт №КУ-0000022 від 11.08.2016 року, квитанції за оплату вартості ремонту від 11.08.2016 року (а.с.59-50), фактично для відновлення пошкодженого автомобіля позивачка витратила 53\~714 грн.. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). За змістом п. п. 8.1 - 8.3 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту ТЗ не перевищує його ринкову вартість, розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників ТЗ. Відповідно до п. 7.41 вищевказаної Методики для складників ТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення коефіцієнта фізичного зносу приймається рівним 0,7. Крім того, у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Таким чином, фізичний знос не застосовується, якщо для відновлення пошкодженого ТЗ було використано нові вузли (деталі), взамін знятих з виробництва деталей, при цьому зношеність пошкодженого майна застосовується при відшкодуванні збитків. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, здійснюючі права передбачені ст.. 27, 31 ЦПК України. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ З письмових пояснень ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 24.03.2017 року, суд вбачає, що розрахунок суми страхового відшкодування було складено на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісно-транспортного засобу від 06.06.2016 року ТОВ «ЕАК «Фаворит» (а.с.199-210). При цьому при визначенні розміру матеріального збитку було враховано коефіцієнт фізичного зносу 0,7, тому вартість матеріального збитку склала 25\~602, 61 грн.. Суд вбачає, що строк експлуатації пошкодженого автомобіля «BMW 528», держ.номер ВН8921НА, перевищує 12 років, тому при визначенні суми матеріального збитку страховою компанію враховувався коефіцієнт фізичного зносу рівний 0,7. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість розрахованої суми матеріального збитку із застосування коефіцієнту фізичного зносу. Як встановлено судом, що і не заперечується сторонами, позивачка [PERSON] отримала відшкодування збитків на вказану суму 25\~602, 61 грн.. На спростування вищевикладених обставин позивачами не надано суду належних та допустимих доказів. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вбачає, що позивачка отримала відшкодування завданих збитків у повному обсязі та розмірі, передбаченому чинним законодавством України. З огляду на що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальних збитків на суму 29\~085, 89 грн. суд вважає необґрунтованими, а тому відмовляє в їх задоволенні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди, а тому також відмовляє в їх задоволенні. Стосовно вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь збитків, понесених по оплаті експертного дослідження, суд також відмовляє у їх задоволенні з наступного. Судом встановлено, що згідно акту №ЯЧ-00561 приймання-передачі наданих послуг від 26.05.2016 року (а.с.52), згідно квитанції №КР11 від 30.05.2016 року (а.с.53) позивачем [PERSON] за послуги з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW 528», держ. номер [NUMBER], було сплачено кошти на суму 2\~269, 17 грн.. Дані послуги були надані ТОВ «Хавк Холдинг» на підставі укладеного з [PERSON] договору №30502160 про надання послуг. Між тим, суд вбачає, що 16.05.2016 року за участю представника страхової компанії було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол №5226/4 (а.с.206), на підставі якого у подальшому оцінювачем ТОВ «ЕАК «Фаворит» складено Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 06.06.2016 року. На підставі даного звіту страхова компанія виплатила страхове відшкодування позивачці. Проте, позивачем не наведено обґрунтованих обставин, з яких причин він також замовив у ТОВ «Хавк Холдинг» оцінки вартості шкоди, за яку він сплатив 30.05.2016 року 2\~269, 17 грн. Отже, суд не вбачає підстав для відшкодування витрат [PERSON] за проведену оцінку. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності На підставі викладеного та

Outcome: dismissed