Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

14 травня 2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Комунальної некомерційної установи «Одеська міська клінічна лікарня №1» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Комунальної некомерційної установи «Одеська міська клінічна лікарня №1» у відшкодування витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] грошові кошти в сумі 10920 гривень 00 копійок. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.05.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання призначене на 07.09.2020 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження по справі, копії позовної заяви з додатками до неї, разом з судовою повісткою на адресу зареєстрованого місця проживання, яка встановлена у відповідності до відповіді з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, якою є: [ADDRESS] , які були отриманні відповідачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин неявки, відзив на позовну заяву не надано. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою позивача, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2019 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено вирок по справі №947/20851/19, у кримінальному провадженні №12017160480003251 від 05.08.2017 року за обвинуваченням [PERSON] , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вироком затверджено угоду про примирення від 24.09.2019 року, укладену у кримінальному провадженні\~№12017160480003251 від 05.08.2017\~року між потерпілою\~ [PERSON] , [INFO] ,\~та обвинуваченим [PERSON] , [INFO] . Визнано\~ [PERSON] , [INFO] ,\~винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250,00 гривень в дохід держави, та з позбавити його права керувати транспортним засобом на один рік. Вироком суду встановлено, що 04.08.2017 року о 17:50 годин, керуючи автомобілем марки «Nissan Tiida» р/н [NUMBER] , [PERSON] при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснював рух по вул. Люстдорфська дорога зі сторони вул. Космонавта Комарова в напрямку вул. Дмитра Донського в місті Одеса, зі швидкістю приблизно 50 км/год, наближаючись до АЗС «Amie», яка розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфьска дорога, 55Б допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка в темпі швидкого кроку перетинала проїзну частину вулиці Люстдорфська дорога з ліва на право відносно руху керованого [PERSON] автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу [PERSON] були спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма у формі струсу мозку, забійна-рвана рана лобної області, закритий скалковий перелом кісток носа, забійна рана спинки носа, забійна рана верхньої губи, забої м`яких тканин виличних областей, закриті вивихи 3 та 4 пальців на рівні перших між фалангових суглобів, закритий перелом бічної маси крижі справа, закритий скалковий перелом верхньої гілки лонної кістки справа, закритий перелом гілки сідничної кістки справа, відривний перелом верхньо-заднього краю даху вертлюжної западини, закритий перелом поперечного відростка 5 поперекового хребця, садна обох передпліч. Встановлено, що порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Зазначений вирок набрав законної сили 04.11.2019 року. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду\~в кримінальному\~провадженні,\~ухвала про\~закриття кримінального\~провадження і\~звільнення особи\~від кримінальної\~відповідальності або\~постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~які набрали\~законної сили,\~є обов`язковими\~для суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи\~бездіяльності особи,\~стосовно якої\~ухвалений вирок,\~ухвала або\~постанова суду,\~лише в\~питанні,\~чи мали\~місце ці\~дії (бездіяльність)\~та чи\~вчинені вони\~цією особою. На підставі викладеного, вищезазначені обставини встановлені вироком Київського районного суду міста Одеси від 02.10.2019 року по справі №947/20851/19 додатковому доказуванню не підлягають. Згідно повідомлення Комунальної некомерційної установи «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради від 15.11.2019 року за №387 встановлено, що на лікування [PERSON] було витрачено бюджетні грошові кошти в сумі 10920 гривень за перебування на стаціонарному лікуванні у період з 04.08.2017 року по 30.08.2017 року. 18.08.2020 року КНУ «Міська клінічна лікарня №1» надала до суду заяву, в якій повідомила, що її засновником є Одеська міська рада, яка здійснює фінансування діяльності КНП «МКЛ №1» ОМР з місцевого бюджету. КНУ «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради за №277 від 15.11.2019 року звернулась до Одеської місцевої прокуратури №1 з запитом про захист інтересів держави в особі вказаної комунальної установи в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме щодо звернення до суду з позовом про стягнення фактичних витрат на стаціонарне лікування [PERSON] в сумі 10920 гривень 00 копійок. Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом. Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до положень ч.3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно ч. 2 ст. 1191 ЦК України,\~Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним на стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на\~підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.\~До справи\~має бути\~приєднана\~довідка-\~розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість\~одного ліжко- дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами (абз. 3 п. 3 Порядку). Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). При викладених обставинах, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] витрати на лікування потерпілої [PERSON] у розмірі 10920 гривень. Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у ставці, якій підлягав сплаті позивачем в цій справі, у розмірі 2102 гривні 00 копійок.

Outcome: approved