Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.05.2008 року, який розірвано за рішенням Жовківського районного суду 02.06.2017 року. В шлюбі в них народилося четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син- [PERSON] [INFO] та дочка- [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач грошей утримання дітей не надає, вихованням дітей не цікавиться.Вказує, що їй невідомо чи відповідач працює, а тому не знає про його доходи. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, яка б могла забезпечити гармонійний розвиток дітей, а саме по 500,00 грн. на кожну дитину, що разом становить 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини певного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця свого проживання, а також не надійшло від нього жодного клопотання на адресу суду. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності відповідача по справі, який повторно не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення такого та на підставі поданих до суду доказів постановити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 10.05.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 30. Однак рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02.06.2017 року даний шлюб розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилося четверо дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області, син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області, син- [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області та дочка- [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області. Факт проживання дітей з позивачем та перебуванням їх на утриманні позивача підтверджується довідкою виданою виконкомом Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області № 983 від 17.10.2017 року. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що діти проживають разом із матір'ю, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає коштів на їх утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання ним обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 року» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 грудня - 1492 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня - 1860 гривень. А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 грудня становить 1492 гривні, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 грудня становить 1860 гривень, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3200,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину та стягувати такі на користь позивача, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Водночас слід зазначити, що позивач просить стягувати аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, що менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та суперечить вимогам статті 182 Сімейного кодексу України. А так як аліменти є власністю дитини згідно ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України, а позивач просить стягувати аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено законом, суд не може приймати рішення всупереч інтересам дітей, а тому вважає, що аліменти мають стягуватися виходячи з норм ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а їх мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved