Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивачі у листопаді 2017 року звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просили відновити їх національність шляхом внесення змін до актового запису про шлюб №897 від 29.10.1959 року, актового запису про розірвання шлюбу №240 від 11.05.1989 року, актового запису про народження №1763 від 27.10.1960 року, актового запису про шлюб №1253 від 06.07.1986 року. В обгрунтування позовних вимог зазначають, що позивач [PERSON] походить з родини німців, дотримується німецьких традицій, сповідує протестанську віру, святкує німецькі свята та вважає себе німкою. В свідоцтві про народження [PERSON] її батьками записані [PERSON] його національність зазначена німець та матір [PERSON] її національність українка. Позивач [PERSON] походить із родини поляків. З народження виховувався відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки з родичами поляками, святкує польські свята. В свідоцтві про народження [PERSON] його батьками записані [PERSON] його національність зазначена поляк та матір [PERSON] її національність - українка. З приводу внесення змін в актові записи про шлюб позивачі зверталися у відділ ДРАЦС Житомирського МУЮ, однак, отримали відмову. Відновлення національності необхідне для отримання пільг, які гарантуються особам польського та німецького походження, для збереження їх роду, що має важливе значення, оскільки дозволить вільно відвідувати їх родичів, які проживають в Німеччині та Польщі, скористатися окремими пільгами і гарантіями. Позивачі в судове засідання не з'явилися, згідно поданих заяв просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача - Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в засідання суду не з'явився, у заяві від 11.01.2018р. просив розглядати справу за його відсутності, заперечень проти відновлення національності позивачів немає. Представник відповідача - Громадської організації "Житомирське обласне німецьке національно-культурне товариство Відергебурт" у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.5) [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] народилася [INFO] в с. Катеринівка Володарсько-Волинського району Житомирської області та в графі "батько" записаний [PERSON], національність - німець, в графі "мати" записана [PERSON], національність - українка. Відповідно до архівної довідки №Х/3673 -1 від 22.01.2016 року виданої Державним архівом Житомирської області [PERSON] народився [INFO], батько [PERSON], мати [PERSON], уродженка Трауца обоє євангелічно-лютеранського віросповідання. Згідно свідоцтва про народження (а.с.7) [PERSON] народилася [INFO] в с. Ульянівка Житомирського району Житомирської області та в графі "батько" записаний [PERSON], національність - "поляк", в графі "мати" записана [PERSON], національність - "українка". 29.10.1959 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] їх національність - українці (а.с.8). Житомирським міським ВДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису про шлюб №897 від 29.10.1959р. та виправлення національності нареченої з "українка" на "німка", у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів та у зв'язку з відсутністю помилки у графі "національність нареченої". З листа №3602/36/8.26-94 від 15.09.2017 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №897 від 29.10.1959 року, а саме у виправленні національності з "українець" на "поляк" (а.с.13). Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно вимог ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність, і примушування громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. З огляду на положення статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні", позивачі мають право на відновлення своєї національності, у зв'язку з чим, суд дійшов до висновку про те, що бажання позивачів відновити свою національність не суперечить чинному законодавству та відповідає положенням зазначеного Закону. Щодо позовної вимоги про зобов'язання Громадської організації "Житомирське обласне німецьке національно-культурне товариство Відергебурт" відновити національність позивача [PERSON], то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки суд не вправі зобов'язувати громадську організацію вчиняти дії по відновленню національності. На підставі викладеного та

Outcome: partial