Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

У грудні 2017 року представник [PERSON] - адвокат Ципліцький Д.О. звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державної казначейська служба України та Державного підприємства «СЕТАМ», вказавши третьою особою Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.1-40, Т.1), в якій просив суд: -стягнути з ДП «СЕТАМ» на користь [PERSON] гарантійний внесок за участь у торгах (номер лоту 231131) в розмірі 16955,00 гривень, як безпідставно отримані; -стягнути з ДП «СЕТАМ» на користь [PERSON] суму інфляційних втрат в розмірі 703,63 гривні та суму 3% річних в розмірі 165,83 гривні; -стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 289 786,50 гривень, як безпідставно отримані; -стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на користь [PERSON] суму інфляційних втрат в розмірі 6114,50 гривень та суму 3% річних в розмірі 2143,63 гривень; -стягнути з державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 32 198,50 гривень, як безпідставно отримані; -стягнути з державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь [PERSON] суму інфляційних втрат в розмірі 679,39 гривень та суму 3% річних в розмірі 238,18 гривень; -стягнути з державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 102,00 гривень, як безпідставно отримані; -стягнути з державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь [PERSON] суму інфляційних втрат в розмірі 2,15 гривень та суму 3% річних в розмірі 0,76 гривень; -стягнути з державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень; -судові витрати покласти на відповідачів. Згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 02 січня 2018 року вказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з недотриманням вимог статей 175 та 177 ЦПК України. 07 лютого 2019 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Ципліцького Д.О. на виконання вимог ухвали від 02 січня 2018 року у даній справі (а.с.44-56, Т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено слухання справи за правилами позовного провадження в загальному порядку. Призначено підготовче засідання у справі. 03 квітня 2018 року до Шевченківського районного суду м.Києва від представника ДП «СЕТАМ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зауважує, що акт про реалізацію предмета іпотеки виданий державним виконавцем підлягає оскарженню в судовому порядку, як і дії самого державного виконавця (а.с.73-88, Т.1). 12 квітня 2018 року з Юридичного департаменту Державної казначейської служби України до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому вказано, що казначейством жодних прав та інтересів позивача не порушено, у правовідносини з позивачем не вступало, жодної шкоди йому не завдано, а тому позов поданий до Державної казначейської служби України є безпідставним та необґрунтований (а.с.91-99, Т.1). 12 квітня 2018 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Ципліцького Д.О. до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла уточнена позовна заява, в якій в порядку статей 43, 49 та 197 ЦПК України змінено суб`єктний склад учасників справи та уточнено позовні вимоги, у зв`язку з чим відповідачами у справі визначено - Державне підприємство «СЕТАМ» та Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третіми особами - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Державна казначейська служба України, а позовні вимоги сформовані наступним чином: - визнати результати проведених 28.08.2017 через систему електронних торгів ДП «СЕТАМ» торгів нерухомого майна (номер лоту 231131), а саме: земельної ділянки, кадастровий № [NUMBER] , площею 0,156 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переможцем яких став [PERSON] ; - скасувати Протокол проведення електронних торгів №281674 від 28.08.2017, виданий ДП «СЕТАМ»; - скасувати Акт про реалізацію предмета іпотеки від 04.09.2017, виданий Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області; - стягнути з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь [PERSON] суму безпідставно отриманих коштів, сплачених у якості розрахунку за придбане у торгах майно (номер лоту 231131) в розмірі 322145,00 гривень; - стягнути з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь [PERSON] збиток у вигляді гарантійного внеску за участь у торгах (номер лоту 231131) в розмірі 16955,00 гривень; - стягнути з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 28484,40 гривень; - стягнути з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь [PERSON] 3% річних в розмірі 6085,68 гривень; - стягнути з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень; - судові витрати покласти на відповідачів. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви представникам позивача зазначено, що 28.08.2017 [PERSON] через систему електронних торгів ДП «СЕТАМ» було придбано нерухоме майно (номер лоту 231131), а саме: земельну ділянку, кадастровий № [NUMBER] , площею 0,156 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за суму 339100,00 гривень. За результатами проведення електронних торгів Харківською філією ДП «СЕТАМ» було видано [PERSON] . Протокол проведення електронних торгів №281674 від 28.08.2017, а державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області було видано [PERSON] . Акт про реалізацію предмета іпотеки від 04.09.2017. Однак, заявка на реалізацію арештованого майна мала недостовірні відомості про арештоване майно, а саме: фотографії, які були розміщені в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ», не відповідають дійсності, оскільки на фотографіях розміщена зовсім інша земельна ділянка, а ніж та, яку фактично придбав [PERSON] . Так, 29.09.2017 на звернення [PERSON] , Циркунівська сільська рада Харківського району Харківської області повідомила, що 29.09.2017 спеціалістом-землевпорядником було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що ділянка розташована на розі вул. Привідна та ґрунтової дороги, яка проходить вздовж лісосмуги, а також відсутній фундамент, який зображено в системі електронних торгів. Тобто, наявна невідповідність інформації в системі ДП «СЕТАМ» щодо місця знаходження придбаного іпотечного майна. Дійсно, фундамент будинку, який зображено на сайті вищезазначеного підприємства (номер лота 231131), розташований за адресою: [ADDRESS] . Ця земельна ділянка знаходиться в приватній власності. Згідно з даними Публічної кадастрової карти України відомості щодо кадастрового номера [NUMBER] відсутні. У зв`язку з приведеним, оскільки продавець - Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області замовчував та приховав існування вищезазначених обставин, які мають істотне значення для вчинення правочину, чим навмисно ввів другу сторону правочину потенційних покупців та покупця - [PERSON] в оману щодо обставин, які значно знижують цінність проданого майна, тому дані обставини є правовою підставою для визнання вказаних електронних торгів недійсними відповідно до приписів статті 230 ЦПК України. Оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому підлягають скасуванню всі відповідні документи, сформовані та видані за результатами проведення вказаних електронних торгів (юридичні наслідки проведення електронних торгів), у тому числі органами державної влади, а саме: Протокол проведення електронних торгів №281674 від 28.08.2017 та Акт про реалізацію предмета іпотеки від 04.09.2017. В силу вимог статей 215, 216, 1212, 1213 ЦК України, з огляну на викладене вище, у разі визнання недійсним результату проведених електронних торгів з продажу нерухомого майна (номер лоту 231131), [PERSON] мають бути повернені фактично сплачені ним грошові кошти за вказане майно в розмірі 339100,00 гривень (квитанція Ощадбанку №220551664 від 29.08.2017 на суму 322145,00 гривень та квитанція Ощадбанку №5 від 22.08.2017 на суму 16955,00 гривень). Разом з тим, з посиланням на положення статей 1214, 526, 625 ЦК України позивач просить стягнути з виконавчої служби 3% річних та інфляційній втрати, а також моральну шкоду за душевні страждання пов`язанні із переживаннями пережитими через протиправні дії державного виконавця у розмірі 20000 гривень (а.с.100-112, Т.1). 24 квітня 2018 року до Шевченківського районного суду м.Києва від представника за довіреністю Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щегульної Г.О. надійшли клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог про предмет спору, а саме, приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича та приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Десятниченко Олега Володимировича, а також Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС» (а.с.118-121, Т.1). В судовому засіданні 18 червня 2018 року суд ухвалив повернути вказані клопотання представнику відповідача, які такі що не відповідають вимогам ЦПК України. 16 серпня 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва від представника за довіреністю Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щегульної Г.О. надійшли пояснення на уточнену позовну заяву. В даних поясненнях зазначено, що з боку державного виконавця в ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53242037 та організації електронних торгів дотримано, жодних невідповідностей при проведенні електронних торгів не допущено. З приводу вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів представник виконавчої служби вказав, що на підставі розпорядження державного виконавця від 20.09.2017, грошові кошти, отримані від реалізації нерухомого майна у розмірі 289786,50 гривень перераховані на користь ПАТ «Альфа-Банк», тобто вони перебувають на рахунку відповідного банку, тоді як сума виконавчого збору у розмірі 32198,50 гривень повернута переможцю торгів [PERSON] відповідно до платіжного доручення №1650 від 15.12.2017. Відтак, ознака «безпідставності» отримання коштів у даному випадку відсутня, адже гроші були набуті за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його перерахунку на рахунок стягувача ПАТ «Альфа-БАНК». Щодо гарантійного внеску, то його розмір відповідно до положення «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна» зараховується до спеціального рахунку організатора торгів - ДП «СЕТАМ». З приводу стягнення 3% річних та інфляційних, представник виконавчої служби вказав з посиланням на лист Верховного Суду України «Аналіз практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014, що приписи статі 625 ЦК України не застосовуються, адже в даному випадку не мають місця грошові зобов`язання. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то представник виконавчої служби зауважив, що факт неправомірності дій державного виконавця або інших посадових осіб державної виконавчої служби на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування, тоді як позивачем не доведено трьох обов`язкових елементів, а саме: протиправна поведінка у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками. Представником державної виконавчої служби до пояснень також додано роздруківку рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року, яким визнано протиправною та скасовано постанову про перевірку законності виконавчого провадження №53744791 від 19.10.2017, винесену начальником Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.152-173, Т.1). 20 серпня 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва від представника за довіреністю Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представника банку вказав, що проти позову заперечує в повному обсязі, оскільки в діях державного виконавця не вбачається порушень, і всі дії вчинені в ході здійснення виконавчого провадження №5374491, є законними, що, зокрема, підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №820/145/18, яке набрало законну силу, яким визнано протиправною та скасовано постанову про перевірку законності виконавчого провадження №53744791 від 19.10.2017, винесену начальником Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудкою І.М. (а.с.175-187, Т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 27 вересня 2018 року у даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 06 грудня 2018 року в порядку пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України Шевченківським районним судом м.Києва постановлено ухвалу про передачу даної справи на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. 20 лютого 2019 року на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 06 грудня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області, надійшла дана цивільна справа. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2019 вона передана до провадження судді Шинкарчука Я.А. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2019 року відповідну позовну заяву, згідно з вимогами частини одинадцятої статті 187 ЦПК України, залишено без руху. 05 березня 2019 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Огієнко Бориса Сергійовича надійшла заява на усунення недоліків позовної заява, визначених ухвалою суду від 26.02.2019 (а.с.241-245, Т.1). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року, враховуючи, що ухвалою від 26.02.2019 недоліки представником позивача усунено, постановлено ухвалу про продовження розгляду даної цивільної справи. 22 травня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області від представника за довіреністю Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Вайленко Г.О. надійшли письмові пояснення на уточнену позовну заяву у даній справі (а.с.15-24, Т.2), зміст яких відповідає поясненням, які вже містяться в матеріалах справи та короткий зміст яких описано вище (а.с.175-187, Т.1). 03 липня 2019 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Харченка К.С. до суду надійшла заява, в якій викладено прохання долучити до матеріалів справи виписку по картковому рахунку [PERSON] , на підтвердження того, що зі сторони відповідача - Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, було виконано часткове повернення грошових коштів на суму 32198, 50 гривень, у зв`язку з чим позивачем зменшується розмір позовних вимог та остаточно просить суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням часткового повернення коштів позивачу на суму 32198, 50 гривень (а.с.31-36, Т.2). Учасники справи в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Ципліцького Д.О. до суду 02.08.2019 надійшла заява, в якій він просить розгляд даної справи проводити у його відсутність та відсутність позивача. Також у даній заяві викладено прохання, у разі неявки представника відповідача, проводити розгляд справи в порядку заочного розгляду, ухвалити заочне рішення. Від представника відповідача - Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, державного виконавця Нагорної К.В., 02.08.2019 до канцелярії суду надійшла заява, в якій представник просить розглядати дану справу у її відсутність, проти позову заперечує в повному обсязі, зокрема, з посиланням на письмові пояснення надані раніше, просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач у даній справі - Державне підприємство «СЕТАМ», свого представника для участі у розгляді справи не направив, заяв про розгляд справи у відсутність не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Представники третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Державної казначейської служби України, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надавали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та оцінивши доводи учасників справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до частини четвертої статті 75 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у який беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Згідно зі статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені такі фактичні обставини та правовідносини. З тексту мотивувальної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №820/145/18, яке набрало законну силу (а.с.183-186, Т.1), судом встановлено, що 26 червня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа- Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № 800000405, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 15000,00 доларів США, в забезпечення якого також 26.06.2007 було укладено іпотечний договір №800000405И, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов`язань із сплати кредиту передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,156 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за вищевказаним кредитним договором позивачем був отриманий виконавчий напис нотаріуса №470 від 17.01.2017 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] перед ПАТ "Альфа-Банк" в розмірі 14465,60 дол.США, який у подальшому був пред`явлений з метою його примусового виконання до Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України №№636/5, 637/5 від 22.02.2017 «Про відділи державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області» та «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області», Харківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області припинено. На підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Харківській області №124/3 від 15.05.2017 утворено Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у зв`язку з чим до нього передано виконавчі провадження, що раніше знаходились на виконанні у Харківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Так, в провадженні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження №53744791 із примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №470 від 17.01.2017 про звернення стягнення на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,156 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Альфа-Банк" в розмірі 14465,60 дол. США, що станом на 07.04.2017 складало 392017,76 гривень. В рамках даного виконавчого провадження державний виконавцем 19.05.2017 було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме, земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,156 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належну боржнику, 25.05.2017 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведений оцінки вищевказаного майна. 26 червня 2017 року виготовлено звіт про оцінку майна, 24.07.2017 направлено сторонам виконавчого провадження повідомлення про результати визначення оцінки майна боржника та 26.07.2017 передано пакет документів із реалізації даного майна до ДП "СЕТАМ". За наслідками проведених електронних торгів 28.08.2017 вищевказане нерухоме майно було реалізовано. Так, 28 серпня 2017 року позивачем - [PERSON] через систему електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» було придбано нерухоме майно (номер лоту 231131), а саме: земельну ділянку, кадастровий № [NUMBER] , площею 0,156 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за суму 339100,00 гривень, фактична сплата якої підтверджується квитанцією Ощадбанку №220551664 від 29.08.2017 про зарахування 322145,00 гривень на рахунок Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.17, Т.1), а також квитанцією Ощадбанку №5 від 22.08.2017 про зарахування 16955,00 гривень на рахунок ДП «СЕТАМ» (а.с.16, Т.1). За результатами проведення електронних торгів Харківською філією ДП «СЕТАМ» було видано [PERSON] Протокол проведення електронних торгів №281674 від 28 серпня 2017 року (а.с.18, Т.1), а державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 вересня 2017 року [PERSON] видано Акт про реалізацію предмета іпотеки (а.с.19, Т.1). 19 жовтня 2017 року начальником Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудкою І.М. з власної ініціативи було проведено перевірку законності виконавчого провадження. Відтак, постановою начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудки І.М. від 19 жовтня 2017 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №53744791, визнано дії головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щегульної Г.О. такими, що порушують вимоги ст.19 Конституції України, ст.ст. 1, 18, 50-51 Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язано її привести у матеріали виконавчого провадження у відповідність до вимог законодавства, а також скасовано постанову про опис та арешт майна боржника від 19.05.2019, розпорядження №53744791 від 20 вересня 2017 року, акт про реалізацію предмета іпотеки від 04 вересня 2017 року, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 20 вересня 2017 року (а.с.25-27, Т.1). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №820/145/18, яке набрало законну силу, визнано протиправною та скасовано описану вищу постанову про перевірку законності виконавчого провадження №53744791 від 19.10.2017, винесену начальником Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудкою І.М. Разом з тим, оскільки заявка на реалізацію вказаного вище арештованого майна (номер лота 231131) мала недостовірні відомості про арештоване майно, а саме, фотознімки, які були розміщені в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ», не відповідають дійсності, адже на фотографіях зображена зовсім інша земельна ділянка, а ніж та, яку фактично придбав позивач [PERSON] , право останнього було порушено, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з відповідним позовом. Зазначене вище підтверджується наступним. 29 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області із заявою, якою просив виділити відповідного спеціаліста для здійснення виїзду за адресою: [ADDRESS] , з метою визначення реальної адреси земельної ділянки, кадастровий № [NUMBER] , площею 0,156 га (а.с.20, Т.1). Згідно відповіді Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 29.09.2017 було встановлено, що спеціалістом-землевпорядником 29.09.2017 здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що ділянка розташована на розі вул. Привідна та ґрунтової дороги, яка проходить вздовж лісосмуги, а також відсутній фундамент, який зображено в системі електронних торгів. Тобто, наявна невідповідність інформації в системі ДП «СЕТАМ» щодо місця знаходження придбаного іпотечного майна. Дійсно, фундамент будинку, який зображено на сайті вищезазначеного підприємства (номер лота 231131), розташований за адресою: [ADDRESS] . Ця земельна ділянка знаходиться в приватній власності. Згідно з даними Публічної кадастрової карти України відомості щодо кадастрового номера [NUMBER] відсутні (а.с.21, Т.1). Таким чином, позивач [PERSON] вказує, що він втратив 339100,00 гривень та не має можливості отримати у власність бажану земельну ділянку, кадастровий № [NUMBER] , площею 0,156 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (яка видавалася за земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ), яку придбав за фактично сплачені кошти. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу . Згідно зі вимогами частини першої та другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції та зі змінами чинними на момент виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частини першої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Частинами четвертою та п`ятою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За правилами статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними в постановах у справі №910/856/17 від 05 червня 2018 року та у справі № 725/3212/16-ц (провадження № 14-3цс18) від 21 березня 2018 року, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Враховуючи, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою-шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 24 жовтня 2012 у справі № 6-116цс12 при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити: чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, то підставами для визнання таких торгів недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених відповідними нормативними актами. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15 головну умову, яку повинно бути встановлено судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Як встановлено вище, лот №231131 на сайті СЕТАМ містив фотознімни іншої земельної ділянки, ніж та що фактично була виставлена на продаж через електронну систему торгів. При цьому, за вимогами пунктів 3 та 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі -Порядок №2831/5) зі змінами станом на момент виникнення спірних правовідносин, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку № 2831/5 організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті. Отже, заявка на реалізацію арештованого майна сформована державним виконавцем має містити, поряд з іншим, фото- та/або відеоматеріали, що характеризують арештоване майно. Відтак, в момент укладення оспорюваного правочину через реалізацію арештованого майна на електронних торгах, було порушено істотні умови договору, оскільки порушено вимоги частини першої статті 656 ЦК України, адже фотознімки на сайті СЕТАМ не відображали характеристику товару, який виставлено на торги, а містило зображення зовсім іншої земельної ділянки, на здійснення реалізації якої не було законних підстав. Приведене відповідно є підставою для визнання даних електронних торгів недійсними відповідно до приписів статей 203, 215 ЦПК України. Оцінюючи всі доводи позивача з огляду на надані докази, а також позиції відповідачів та третіх осіб, суд приходить до висновку, що встановлене порушення (недостовірні фотознімки лоту) могло вплинути на результати торгів, оскільки позивачем даний лот міг взагалі не розглядатись, як потенційний предмет договору (відсутність та/або наявність фундаменту), а тому, поряд з іншим, вбачається наявність порушення прав і законних інтересів позивача, як покупця, якому надано недостовірну інформацію про майно виставлене на торги. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача в частині визнання недійсними електронних торгів проведених 28 серпня 2017 року (номер лоту 231131). Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Тобто, у разі недійсності правочину у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. Відповідно до Порядку № 2831/5 організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - це державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. За положеннями пункту 1 розділу VІІІ Порядку № 2831/5 після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Згідно до пункту 1 розділу X Порядку № 2831/5 на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно в такому порядку: зазначена в протоколі електронних торгів сума коштів, яка дорівнює різниці між ціною продажу придбаного лота і сумою винагороди Організатору за цим лотом, перераховується переможцем на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця); сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок Організатора, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на електронних торгах майна і залишається Організатору в рахунок оплати наданих ним послуг з проведення електронних торгів; різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди Організатору перераховується переможцем на рахунок Організатора у разі, якщо майно реалізовано за ціною, вищою від стартової. За пунктом 4 розділу X Порядку № 2831/5 після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Отже, протокол електронних торгів і акт про реалізацію предмета іпотеки, які складаються за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, а відтак їх скасування пов`язане правовими наслідками торгів, які відбулися. Таким чином, вимога про скасування протоколу електронних торгів і акту про реалізацію предмета іпотеки також підлягає задоволенню, як така, що нерозривно пов`язана визнанням недійсними оспорюваних електронних торгів. Оскільки судом визнано недійсними результати електронних торгів має бути вирішено питання про застосування реституції, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину. При цьому, реституція можлива лише між сторонами правочину, а відтак необхідно встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та які у подальшому визнано недійсним. Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між держаною виконавчою службою та спеціалізованою організацією. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку №2831/5, з 25 жовтня 2015 року ДП «СЕТАМ» є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Отже, у даному випадку, ДП «СЕТАМ» лише надавала послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області самостійно виступав від свого імені на прилюдних торгах як продавець. Відтак, вимога позивача про стягнення суми безпідставно отриманих коштів у розмірі 322145,00 гривень, сплачених у якості розрахунку за придбане у торгах майно, за виключенням вже повернених коштів на суму 32198,50 гривень, згідно квитанції №1650 №15.12.2017 (а.с. 164, Т.1), на яку представником позивача було зменшено позовні вимоги, підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частин першої та третьої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України в цілому визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Норми наведеної статті мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб (відновлення справедливості) в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо. Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов. По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (статті 11 ЦК України). До відсутності правової підстави вказана стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним, скасованим, та інше, або коли закінчився строк дії договору, на підставі якого особа користувалася майном, тощо. Такі роз`яснення неодноразово були викладені у правових висновках Верхового Суду України. Друга частина статті 1212 ЦК України передбачає, що підставою виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною (коли він набуває майно внаслідок помилки, без умислу зі своєї сторони), так і неправомірною (коли набувач майна свідомо подає підроблені документи для отримання пільги або здійснює якісь інші неправомірні діяння з метою отримання безпідставного збагачення). Отже, в цілому, можна зробити висновок, що положення згаданої статті можуть застосовуватися до відносин, передбачених у частині третій, субсидіарно, якщо на підставі положень спеціальних норм потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав. Далі, аналізуючи зміст вказаної статті, а також, правовідносини, які утворились між сторонами, суд також виходить із того, що стаття 1212 ЦК України, містить загальні положення про зобов`язання, що виникають у зв`язку з набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. При регулюванні означених відносин, згідно до положень глави 83 ЦК України, суд бере до уваги, що суб`єктами зобов`язань, що виникають з безпідставного збагачення (тобто набувачем і потерпілим), можуть виступати, в тому числі, як фізичні, так і юридичні особи. Особа, що безпідставно отримала (зберегла) майно, повинна повернути його потерпілому. У разі невиконання цього обов`язку майно підлягає стягненню з означеної особи в судовому порядку. Обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Означена цивільно-правова санкція застосовується і в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом події, поведінки самого потерпілого або третіх осіб (дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, проведення електронних торгів, тощо). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що правова природа набуття Міськрайонним ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області коштів у сумі 289946,50 гривень, випливає з дій, пов`язаних із результатами електронних торгів, які визнано недійсними даним рішенням. Між тим, згадані вище кошти було сплачено позивачем саме на рахунок Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області. Оскільки, у даному конкретному випадку, підстава, на якій Міськрайонним ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області отримано грошові кошти від позивача (за нерухоме майно реалізоване через систему електронних торгів), відпала, суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин статтю 1212 ЦК України, що не суперечить вимогам статті 1213 ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна потерпілому в натурі. Отже, вимога позивача про стягнення на його користь з Міськрайонного відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області сплачених в якості розрахунку за придбане у торгах майно в розмірі 289 946,00 гривень (322145,00 (квитанція Ощадбанку №220551664 від 29.08.2017) - 32198,50 = 289 946,50 гривень), підлягає задоволенню. З проводу вимоги позивача про стягнення з Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області збиток у вигляді гарантійного внеску за участь у торгах (номер лоту 231131) в розмірі 16955,00 гривень, суд приходить до наступного висновку. Визначення гарантійного внеску міститься в пункті 1 Порядку № 2831/5, а саме, грошова сума, що зарахована на рахунок організатора електронних торгів, яку за одним лотом сплачує учасник електронних торгів, крім випадків, передбачених цим Порядком, у розмірі 5%, виходячи зі стартової ціни лота, та є завдатком по сплаті винагороди організатору електронних торгів за надані ним послуги з реалізації майна. Пунктом 2 розділу Х Порядку № 2831/5 передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням щодо визнання електронних торгів недійсними гарантійний внесок підлягає поверненню переможцю електронних торгів протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення на адресу Організатора. Таким чином, сплачений позивачем гарантійний внесок у розмірі 16955,00 гривень на рахунок ДП «Сетам» підлягає поверненню у відповідності до положення пункту 2 Розділу Х Порядку № 2831/5, а відтак вимога про стягнення відповідних коштів на користь позивача з Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області, як збитку, не підлягає задоволенню, так як ці кошти надійшли від позивача і залишилися у розпорядженні іншої юридичної особи - ДП "СЕТАМ", і внаслідок визнання електронних торгів недійсними підлягають поверненню. Стосовно обґрунтувань законності дій державного виконавця та безпідставності позовних вимог [PERSON] , які викладені у відзиві на позовну заяву представника ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.175-187, Т.1) суд зауважує таке. Так, у тексті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №820/145/18, підставою для скасування постанови про перевірку законності виконавчого провадження №53744791 від 19.10.2017, винесеної начальником Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області Дудкою І.М., визначено: відсутність посилань в постанові на необхідність проведення такої перевірки; не визначеність об`єктивних причин, які б слугували підставою для настання негативних наслідків у разі не проведення такої перевірки; відсутність посилання на обставини, які можуть суттєво вплинути на хід виконання або мати резонансне значення; дії державного виконавця щодо винесення постанови про опис та арешт майна від 19.05.2017 відповідали вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Проте, у приведеному судовому рішенні спір про дійсність проведених електронних торгів судом не вирішувався, у зв`язку з чим, посилання на встановлені в ході розгляду даної справи обставини, як на єдину підставу необґрунтованості позову [PERSON] , є недоречним. Вирішуючи позовні вимоги стосовно стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд прийшов до наступного. Згідно з частиною другою статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше значення - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні. Такий правовий висновок щодо застосування положень статей 625 та 1214 ЦК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18). Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами з приводу стягнення безпідставно отриманих коштів, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Підраховуючи інфляційні втрати за період з вересня 2017 по березень 2018 року, суд враховує, що сукупний індекс інфляції за відповідний період складає - 102,0% (вересень 2017 року) ? 101,2% (жовтень 2017 року) ? 100,9% (листопад 2017 року) ? 101,0% (грудень 2017 року) ? 101,5% (січень 2018 року) ? 100,9% (лютий 2018 року) ? 101,1% (березень 2018 року) = 108,92 %. Виходячи з розміру коштів, які підлягають стягненню з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь [PERSON] (289 946, 50 гривень - як сума безпідставно отриманих коштів, сплачених у якості розрахунку за придбане у торгах майно) сума інфляційних втрат складає = 25863,23 гривень (289 946, 50 гривень х 0,0892 ), тоді як сума 3% річних за період з 29.08.2017 по 04.04.2018 складає = 5195,00 гривень (289 946, 50 гривень ? 218 днів ? 3%). Оскільки розмір інфляційних втрат та 3% річних підраховано виходячи із розміру задоволених сум, а тому в іншій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Згідно частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За вимогами частини другої статті 216 ЦК України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню з винної особи. Відповідно до статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Неправомірними діями відповідача Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних переживаннях пов`язаних з погіршенням стосунків в сім`ї, адже позивач мав намір придбати земельну ділянку під забудову будинку для сім`ї та якнайшвидше планував розпочати будівництво на вже наявному фундаменті відповідної земельної ділянки, а оскільки кошти вже було сплачено за оспорюваним правочином, придбати іншу земельну ділянку позивач не має можливості. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 20000 гривень. Верховний суд України в пункту 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. В пункті 3 вказаної вище Постанови Пленуму зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в Постанові Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача, позивачеві були заподіяні моральні страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер і обсяг душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат й принципу розумності та справедливості. Суд вирішуючи розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, враховує характер та об`єм його душевних, психічних страждань, враховує вказані позивачем та встановлені судом обставини щодо характеру спричиненої моральної шкоди позивачу та, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень. Суд вважає за необхідне вказати, що викладене вище в судовому рішенні спростовує доводи щодо безпідставності та необґрунтованості позову [PERSON] , приведені в письмових поясненнях представниками Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області. Разом з тим, мотиви відзиву Державної казначейської служби України суд не приймає до уваги, з огляду на те, що позивачем в ході підготовчого провадження було уточнено як суб`єктний склад учасників справи та їх статус, так і позовні вимоги відповідно. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючі до уваги, що задоволено три позовні вимоги не матеріального характеру та частково вимоги матеріального характеру, з Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ у Харківській області відповідно підлягає стягненню на користь позивача судові витрати на суму 5330,00 гривень, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial