Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON]\~ з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення коштів за договорами позики. Позов мотивований тим, що 06.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики,\~ відповідно до якого [PERSON] передала ТОВ «Органік Плюс»\~ грошові кошти в сумі 297 000, 00 гривень строком на один рік. Відповідач свої зобовязання за вище зазначеним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 548\~244, 21 гривень, з урахування індексу інфляції, 3 % річних та штрафу. Окрім того, 11.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики,\~ відповідно до якого [PERSON] передала ТОВ «Органік Плюс»\~ грошові кошти в сумі 330 000, 00 гривень строком на один рік. Відповідач свої зобовязання за вище зазначеним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 619\~ 137, 59 гривень, з урахування індексу інфляції, 3 % річних та штрафу. Також, 03.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики,\~ відповідно до якого [PERSON] передала ТОВ «Органік Плюс»\~ грошові кошти в сумі 335 000, 00 гривень строком на один рік. Відповідач свої зобовязання за вище зазначеним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 585\~845, 66 гривень, з урахування індексу інфляції, 3 % річних та штрафу. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 548\~244, 21 гривень за договором безвідсоткової позики від 06.03.2013 року, в сумі 619\~137, 59 гривень за договором безвідсоткової позики від 11.04.2013 року та в сумі 585\~845, 66 гривень за договором безвідсоткової позики від 03.06.2013 року. Ухвалою суду від 01.09.2016 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення коштів за договорами позики зупинено до розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області цивільних справ №№127/10138/16-ц, 127/10830/16-ц, 127/14200/16-ц за позовом ТОВ «Органік Плюс» до [PERSON] про визнання договорів безвідсоткової позики недійсними. Ухвалою суду від 08.12.2016 року провадження було відновлено. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від.15.02.2017 року позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення коштів за договорами позики задоволено. Ухвалою суду від 31.05.2017 року скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2017 року по справі №127/6778/16-ц за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення коштів за договорами позики і справу призначено до розгляду в загальному порядку. 19.07.2017 року представником відповідача було подано клопотання про виключення фальшивих документів з числа доказів, в задоволенні якого ухвалою суду від 05.09.2017 року було відмовлено. В судовому засіданні, яке відбулось 05.09.2017 року, представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про обєднання в одне провадження справ № 127/6778/16-ц та № 127/20606/16-ц. Ухвалою суду від 05.09.2017 року в задоволенні клопотання представника відповідача про обєднання в одне провадження справи за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення коштів за договорами позики №127/6778/16-ц із цивільною справою № 127/20606/16-ц за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення заборгованості за договором позики було відмовлено. 01.11.2017 року до суду звернулась [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], із заявою про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, аргументуючи тим, що між ТОВ «Органік Плюс» та [PERSON] був укладений договір позики та 06.03.2013 року сторонами була підписана додаткова угода до даного договору, відповідно до якого [PERSON] надав позику ТОВ «Органік Плюс». Кошти надавались у касу підприємству 06.03.2013 року у сумі 297\~000, 00 гривень, 11.04.2013 року у сумі 330\~000, 00 гривень та 03.06.2013 року у сумі 335\~000, 00 гривень. На підтвердження передачі даних коштів у касу підприємства [PERSON] має оригінали квитанцій про внесення готівки у касу підприємства. Далі ці кошти були внесені представником ТОВ «Органік Плюс» [PERSON] на поточний рахунок ТОВ «Органік Плюс» на підставі довіреності. Згодом, [PERSON] видає дану обставину як таку, що саме ці кошти, які вона вносила банку, є її власними коштами, що стало предметом цього позову. Отже, рішення у даній справі може вплинути на його права та обовязки. Ухвалою суду від 01.11.2017 року залучено до участі у цивільній справі № 127/6778/16-ц за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про стягнення коштів за договорами позики в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON]. До початку розгляду справи по суті позивачем було збільшено розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 734 902, 90 гривень за договором безвідсоткової позики від 06.03.2013 року, в сумі 798 587, 34 гривень за договором безвідсоткової позики від 11.04.2013 року та в сумі 758 307, 83 гривень за договором безвідсоткової позики від 03.06.2013 року. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Представником позивача суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.\~\~\~ Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявились, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином. Надали суду заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з тим, що перебуватимуть у інших судових засіданнях. Враховуючи те, що представником відповідача та представником третьої особи вже неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи, в тому числі з підстав перебування на визначену судом дату судового засідання у інших судових засіданнях, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність даних осіб. Суд розцінює дії представника відповідача та представника третьої особи як зловживання своїми процесуальними правами. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 06.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики б/н,\~ відповідно до якого [PERSON] зобовязалась надати ТОВ «Органік Плюс»\~ грошові кошти в сумі 297 000, 00 гривень строком на один рік. В свою чергу відповідач зобовязався повернути отриману суму в строки і в порядку, зазначені в даному договорі (а.с. 14) [PERSON] свої зобовязання за договором від 06.03.2013 року виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 70 від 06.03.2013 року (а.с. 12) Пунктами 7.1 та 7.2 договору безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року передбачено, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує збитки. У випадку неповернення суми позики або її частини в обумовлений строк, позичальник сплачує штраф у розмірі 0, 01 % від неповернутої суми позики за кожен день прострочення. Окрім того, 11.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики б/н,\~ відповідно до якого [PERSON] зобовязалась надати ТОВ «Органік Плюс»\~ грошові кошти в сумі 330 000, 00 гривень строком на один рік. В свою чергу відповідач зобовязався повернути отриману суму в строки і в порядку, зазначені в даному договорі (а.с. 15) [PERSON] свої зобовязання за договором від 11.04.2013 року виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №64 від 11.04.2013 року (а.с. 13) Пунктами 7.1 та 7.2 договору безвідсоткової позики б/н від 11.04.2013 року передбачено, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує збитки. У випадку неповернення суми позики або її частини в обумовлений строк, позичальник сплачує штраф у розмірі 0, 01 % від неповернутої суми позики за кожен день прострочення. Також, судом встановлено, що 03.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики б/н,\~ відповідно до якого [PERSON] зобовязалась надати ТОВ «Органік Плюс»\~ грошові кошти в сумі 335 000, 00 гривень строком на один рік. В свою чергу відповідач зобовязався повернути отриману суму в строки і в порядку, зазначені в даному договорі (а.с. 16) [PERSON] свої зобовязання за договором від 03.06.2013 року виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 115 від 03.06.2013 року (а.с. 12) Пунктами 7.1 та 7.2 договору безвідсоткової позики б/н від 11.04.2013 року передбачено, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує збитки. У випадку неповернення суми позики або її частини в обумовлений строк, позичальник сплачує штраф у розмірі 0, 01 % від неповернутої суми позики за кожен день прострочення. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, грошові кошти, отримані в позику, позивачу не повернув. Судом встановлено, що рішеннями Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2016 року у цивільних справах №127/10138/16-ц та №127/10830/16-ц, які набрали законної сили 07.11.2016 року та 26.10.2016 року відповідно згідно ухвал Апеляційного суду Вінницької області, в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» до [PERSON], за участі третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання недійсним договору безвідсоткової позики відмовлено (а.с. 84-87) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2017 року у цивільній справі № 127/4629/17, яке набрало законної сили 07.12.2017 року, згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області, позов [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» про визнання недійсними договору позики та додаткової угоди до нього задоволено; визнати недійсними договір позики б/н від 1 березня 2013 року, що укладений між позикодавцем [PERSON] та позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» з приводу позики Товариством 962\~000, 00 гривень та додаткову угоду № 1 від 6 березня 2013 року до договору позики від 1 березня 2013 року, укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс», в звязку з їх фіктивністю (а.с. 2-21 т. 2). Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Згідно із\~ ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~ Згідно із ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.\~\~ Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних\~ від\~ простроченої\~ суми,\~ якщо\~ інший\~ розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобовязань, визначених договорами\~ безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року, від 11.04.2013 року та від 03.06.2013 року. Згідно розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, останньою на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу три проценти річних в сумі 33 418, 60 гривень та індекс інфляції в сумі 363 825, 00 гривень за договором\~ безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року, три проценти річних в сумі 36 155, 34 гривень та індекс інфляції в сумі 388 443, 00 гривень за договором безвідсоткової позики б/н від 11.04.2013 року, три проценти річних в сумі 35 243, 83 гривень та індекс інфляції в сумі 345 184, 00 гривень за договором\~ безвідсоткової позики б/н від 03.06.2013 року. Судом перевірено розрахунок заборгованості, здійснений позивачем і встановлено його відповідність положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України. Окрім того, на підставі п. 7.2 договорів безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року, від 11.04.2013 року та від 03.06.2013 року та ст. 549 ЦК України позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 0,01 % від неповернутої суми позики за кожен день прострочення, що становить 40\~659, 30 гривень за\~ договором\~ безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року,\~ 43 989, 00 гривень за\~ договором\~ безвідсоткової позики б/н від 11.04.2013 року та 42 880, 00 гривень за\~ договором\~ безвідсоткової позики б/н від 03.06.2013 року. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 04.12.2017 року складає: - За договором безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року в сумі 734 902, 90 гривень, з яких: ●297\~ 000, 00 гривень сума основного боргу, ●33\~418, 60 гривень 3% річних; ●363\~825, 00 гривень інфляційні втрати; ●40\~659, 30 гривень штраф за прострочення виконання зобовязання. - За договором безвідсоткової позики б/н від 11.04.2013 року в сумі 798 587, 34 гривень, з яких: ●330\~ 000, 00 гривень сума основного боргу; ●36 155,34 гривень 3% річних; ●388 443, 00 гривень інфляційні втрати; ●43 989, 00 гривень штраф за прострочення виконання зобовязання; - За договором безвідсоткової позики б/н від 03.06.2013 року в сумі 758 307, 83 гривень, з яких: ●335\~ 000, 00 гривень сума основного боргу; ●35 243, 83 гривень 3% річних; ●345\~184, 00 гривень інфляційні втрати; ●42 880, 00 гривень штраф за прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом враховано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Предметом виконання як невідємним елементом виконання договору є ті конкретні субєктивні права і конкретні юридичні обовязки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні субєкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Суд вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року, від 11.04.2013 року та від 03.06.2013 року, яка становить: - За договором безвідсоткової позики б/н від 06.03.2013 року в сумі 734 902, 90 гривень, з яких: ●297\~ 000, 00 гривень сума основного боргу, ●33\~418, 60 гривень 3% річних; ●363\~825, 00 гривень інфляційні втрати; ●40\~659, 30 гривень штраф за прострочення виконання зобовязання. - За договором безвідсоткової позики б/н від 11.04.2013 року в сумі 798 587, 34 гривень, з яких: ●330\~ 000, 00 гривень сума основного боргу; ●36 155,34 гривень 3% річних; ●388 443, 00 гривень інфляційні втрати; ●43 989, 00 гривень штраф за прострочення виконання зобовязання; - За договором безвідсоткової позики б/н від 03.06.2013 року в сумі 758 307, 83 гривень, з яких: ●335\~ 000, 00 гривень сума основного боргу; ●35 243, 83 гривень 3% річних; ●345\~184, 00 гривень інфляційні втрати; ●42 880, 00 гривень штраф за прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 8\~000, 00 гривень. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved