Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

ПАТ «Дельта банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 липня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0301/0707/88-313, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 31 400,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк до 20 липня 2017 року. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «Сведбанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «Сведбанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість AT «Сведбанк» від боржників повного , належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.Отже позивач набув права вимоги по даному кредитному договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] на підставі договору іпотеки від 27 липня 2007 року передала в у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2005 року посвідченого Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-8750 та зареєстрованого КП «Дніпропетровське МБТІ» за №15104636 від 04 липня 2007 року. Внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору станом на 28 липня 2015 рік утворилась заборгованість у розмірі 437\~332,15 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом 308\~871,89 грн.; сума заборгованості за відсотками 128\~460,26 грн. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Тимчасову адміністрацію в AT «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 по 02 червня 2015 включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02 березня 2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в AT "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015р. по 02 вересня 2015р. включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Оскільки в рахунок погашення заборгованості позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність позивач просить суд врахунок виконання основного зобов*язання, щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 437\~332,15 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом 308\~871,89 грн.; сума заборгованості за відсотками 128\~460,26 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме : квартиру загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2005 року посвідченого Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-8750 та зареєстрованого КП «Дніпропетровське МБТІ» за №15104636 від 04 липня 2007 року шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта банк» . Представник позивача в судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач та третя особа в судове засіданні не з*явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~\~ на\~\~ всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що ПАТ «Дельта банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 липня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0301/0707/88-313, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 31 400,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк до 20 липня 2017 року. Банк взяті на себе зобовязання виконав в повному обсязі /а.с.8-11/. 27 липня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 0301/0707/88-313-Z-1 згідно якого [PERSON] в забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором №0301/0707/88-313 від 27 липня 2007 року укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] передає в іпотеку Іпотекодержателю належну їй на праві власності квартиру загальною площею 30,9 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2005 року посвідченого Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-8750 та зареєстрованого КП «Дніпропетровське МБТІ» за №15104636 від 04 липня 2007 року /а.с.12-13/. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «Сведбанк» передає AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «Сведбанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного , належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.Отже позивач набув права вимоги по даному кредитному договору. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДЕЛЬТА БАНК». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Тимчасову адміністрацію в AT «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 по 02 червня 2015 включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02 березня 2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в AT "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015р. по 02 вересня 2015р. включно. До суду звернулися 31 серпня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору станом на 28 липня 2015 рік утворилась заборгованість у розмірі 437\~332,15 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом 308\~871,89 грн.; сума заборгованості за відсотками 128\~460,26 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного\~\~виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Як убачається з матеріалів справи, позивач на виконання зазначених вимог ЗУ «Про іпотеку» 07 серпня 2015 року направив на адресу відповідача та третьої особи вимогу про усунення порушення умов кредитного договору /а.с. 17-181/.\~\~ Оскільки третя особа [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним Договором не виконує, відтак у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації.\~\~ Згідно ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.\~\~\~\~ Крім того, за правилами ч. 2 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Суд погоджується із розрахунком заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2007 року, наданим позивачем згідно якого, станом на станом на 28 липня 2015 рік утворилась заборгованість у розмірі 437\~332,15 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом 308\~871,89 грн.; сума заборгованості за відсотками 128\~460,26 грн. Пунктом 5 Іпотечного договору сторони визначили вартість предмета іпотеки, яка становить 226\~849 грн. /а.с. 12/ Як роз'яснено в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). З урахуванням\~\~розміру заборгованості, яка становить станом на 28 липня 2015 рік становить 437\~332,15 грн., враховуючи співмірність\~\~заборгованості із вартістю предмета іпотеки, яка відповідно до умов\~\~іпотечного договору складає 226 849 грн., суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про визнання права власності на предмет іпотеки, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні оскільки вони не підлягають розгляду разом з позовними вимогами про звернення стягнення. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial