Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Кредитна спілка "Хортиця" звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.05.2012 р. між КС "Хортиця" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36-12, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10 500,00 грн. строком до 08.05.2015 р. Для забезпечення виконання кредитного договору позивачем був укладений договір поруки з [PERSON], відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність по кредитному договору за зобов'язаннями боржника. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачами, станом на 17.04.2014 р. утворилась заборгованість по кредитному договору в розмірі 22 650,39 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 650,39 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За клопотанням представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень суду не надали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. КС "Хортиця" здійснює діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів на підставі відповідної ліцензії, яка міститься в матеріалах справи. Статутом КС "Хортиця" передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх зворотності, платності, строковості за рахунок власного капіталу. Відповідно до ч.1 ст.1, ч.2 ст.34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює діяльність кредитних спілок, кредитна спілка -це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Судом встановлено, що 08.05.2012 р. між позивачем і [PERSON] укладено кредитний договір, за яким [PERSON] отримав 10 500,00 грн. кредитних коштів, що підтверджується касовим ордером № 162 від 08.05.2012 року. Відповідно до п. 1.2., 1.4 Договору кредиту № 36-12 від 08.05.2012 року, строк користування кредитом встановлено з 08.05.2012 року по 08.05.2015 року із сплатою 72 % річних, а для кредиту з підвищеним рівнем ризику 120 % річних. Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору кредиту № 36-12 від 08.05.2012 року, проценти за користування кредитом нараховується за кожен день користування кредитом на залишок кредиту та несплаченим в строк процентам до повної сплати кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом починається з наступного дня після видачі кредитодавцем кредиту позичальнику, а припиняється в день повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п 1.5. Договору кредиту № 36-12 від 08.05.2012 року, у разі прострочення сплати щомісячного платежу згідно з графіком розрахунків, повністю або частково, починаючи з 31 дня прострочки цей кредит є кредитом з підвищеним рівнем ризику. Крім того, умовами договору (п. 5.1.4.) передбачено, що у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення, а також проценти, передбачені п. 6.3. договору. Саме такі умови договору, на які погодилась відповідач при отриманні кредиту сприяли значному нарахуванню заборгованості за кредитом. Своїх зобов'язань за договором кредиту відповідач не виконав, в зв'язку з чим в нього виникла заборгованість. На забезпечення виконання умов кредитного договору, 08.05.2012 р. між КС "Хортиця" та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель [PERSON] несе солідарну з боржником відповідальність, при цьому поручитель відповідає за повернення кредиту, сплату відсотків, пені, а також покриття збитків кредитора, що виникли у кредитної спілки як слідство невиконання позичальником своїх зобов'язань. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За користування чужими грошовим коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти ( ч.1 ст. 536 ЦК). Згідно з п. 6.3. договору кредиту №36-12 від 08.05.2012 року за прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п. 5.1.5., 8.6. договору, позичальник відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 75 % річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання перед боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що, [PERSON] не виконав зобов`язання за укладеними ним з КС "Хортиця" кредитним договором, а [PERSON], як поручитель взяв на себе солідарну відповідальність за зобов'язаннями кредитора перед КС "Хортиця", тому суд приходить до висновку про солідарне стягнення з боржника і поручителя заборгованості за кредитним договором та несплачених відсотків за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, у зв'язку з невиконанням умов договору про реструктуризацію боргу щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, заборгованість відповідачів за станом на 17.04.2014 р. перед КС "Хортиця" становить суму в розмірі 22 650,39 грн., що складається з: сума заборгованості за кредитом - 8942, 95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 649,87 грн., проценти згідно з п. 6.3. договору кредиту за період з 231.06.2013 р. по 17.04.2014 р. у розмірі 5057,57 грн. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у них виникла заборгованість відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved