Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, 3 - особи: Головне управління юстиції у м.Києві, Житлово-будівельний кооператив "Квазар-7", [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] р. помер її батько, якому на праві власності, належала спірна квартира. Після його смерті та досягнення нею повноліття, вона звернулась з відповідною заявою до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки належним чином правовстановлюючі документи на спірну квартиру померлим оформлені не були, а тому вона вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила її вимоги задовольнити у повному обсязі, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. 3-особа: [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, просила її вимоги задовольнити у повному обсязі, визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Представник Київської міської ради повторно до суду не з'явився, про розгляд справи рада повідомлена належним чином, надійшла заява в якій рада просить суд розглядати справу у відсутності їх представника (а.с.19, 21-22). Представники Головного управління юстиції у м.Києві, Житлово-будівельного кооперативу "Квазар-7" повторно до суду не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників (а.с.25, 27-28). За таких обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників відповідача - Київської міської ради, та третіх осіб - Головного управління юстиції у м.Києві, Житлово-будівельного кооперативу "Квазар-7". Заслухавши пояснення позивача, 3-особи - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню судом з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - позивач по справі, народилась [INFO] року, її батьком зазначений померлий [PERSON] (а.с.39). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.7). Згідно довідки - Форми №3 від 07.03.2014 року власником особового рахунку на двокімнатну квартиру [ADDRESS] є померлий [PERSON], в квартирі зареєстровані та проживають чотири особи: позивач, двоє її неповнолітніх дітей та дружина померлого - 3-особа по справі (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про власність" (діючого на момент виникнення правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, вона включається до складу спадщини. Як вбачається з довідки Житлово-будівельного кооперативу "Квазар - 7", померлий [PERSON] являвся членом кооперативу та власником спірної двокімнатної квартири [ADDRESS], паєнакопичення у розмірі 9.329,89 крб. виплачено 07.10.1992 року у повному обсязі, а відповідно померлий [PERSON], як член житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті були внесені повністю пайові внески за квартиру, фактично набув право власності на спірну квартиру, а відтак квартира [ADDRESS] входить до складу спадщини після його смерті (а.с.11, 25, 42). [INFO] року помер [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] були його дружина - [PERSON], донька - [PERSON] та батько - [PERSON]. Як вбачається з копії спадкової справи, спадкоємицею [PERSON] - донькою померлого, подано заяву про прийняття спадщини (а.с.32). Як зазначила суду 3-особа: [PERSON] - дружина померлого, вона заяви про прийняття спадщини не подавала, оскільки хоче щоб спадщину прийняла донька та просила визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Відповідно до п. 3.21 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем (п. 3.22 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/5) Як вбачається з довідки ЖЕКу № 311 від 22.12.2006 року, покійний [PERSON] був зареєстрований разом з донькою - [PERSON] за адресою спірної квартири [ADDRESS] з 10.08.1987 року, знятий з реєстраційного обліку, як померлий (а.с.37). Згідно з вимогами ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.. Спадщину позивач прийняла фактично, т.я. будучи неповнолітньою особою проживала за вказаною адресою разом з покійним батьком [PERSON] по день його смерті та проживає на даний час (а.с.38). [PERSON] 25.12.2006 року, вже після досягнення повноліття, звернулась з відповідною заявою до 15-Київської держнотконтори про прийняття спадщини (а.с.32). Згідно відповіді державного нотаріуса 15-Київської держнотконтори Ковальчук М.В., видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] року [PERSON] не є можливим у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на квартиру (а.с.8). Як вбачається з відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.9). Таким чином [PERSON] прийняла спадщину, вступила в володіння спадковим майном, а тому має право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON]. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню судом у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved