Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) В обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідно до розпорядження Лубенської районної державної адміністрації № 103 від 03 березня 1997 року позивачу була виділена земельна частка (пай), розміром 3,89 умовних кадастрових гектари, розташованої в ЕКСП «Сула» Войнихівська сільська рада Лубенського району Полтавської області, та видано належний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0262633. Однак вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), було втрачено, про що в газеті «Лубенщина» від 25 червня 2021 року було опубліковано відповідне оголошення. Звернувшись письмово до Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області з копією оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачу було роз`яснено, що видати дублікат документа на сьогодні неможливо, тому вирішити зазначене питання тільки у судовому порядку Підтвердження свого права на земельну частку (пай), для позивача є важливим, так як це надасть змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Прохає суд визнати за [PERSON] . [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] , право на земельну частку (пай) розміром 3.89 умовних кадастрових гектари, розташованої в ЕКСП «Сула» Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0262633, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 633, виданого на підставі розпорядження Лубенської державної районної адміністрації № 103 від 03 березня 1997 року. Позивач у судове засідання не з`явився, прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позов підтримує на задоволенні наполягає. Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. 26.08.2021р. відповідач надіслав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20.05.2021р., згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ЕКСП "Сула" Войнихівська сільська рада Лубенського району Полтавської області [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0262633, виданий на підставі розпорядження Лубенської районної державної адміністрації № 103 від 03 березня 1997 року розміром 3,89 умовних кадастрових гектари, зареєстрований за №633. (а.с.7) Однак вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачем було втрачено, про що в газеті «Лубенщина» від 25 червня 2021 року було опубліковано відповідне оголошення (а.с. 20), що унеможливлює реалізувати право для отримати дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідно листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.06.2021р. «щодо реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку» від 17.06.2021, зареєстровану 25.06.2021 за № 31-317/0/156- 21, відділ у Лубенському районі повідомляє, що згідно до реєстру других примірників державних актів на право приватної власності на землю та договорів оренди, книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 інформація щодо реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, державних актів на право постійного користування, договорів оренди землі на ім`я [PERSON] - відсутня. Інформація щодо видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ім`я [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0262633, виданого на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації від 03 березня 1997 р. №103 розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрованого за № 633, - у відділі відсутня. (а.с.8) Щодо правового регулювання правовідносин, що виникають відносно земельних часток (паїв), суд бере до уваги наступне. Відповідно до п. п. 4, 5\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», затвердження розміру земельної частки (паю) та видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Пунктами 10, 11, 12 додатку №1 до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №11 від 20.02.1996 року було передбачено, що сертифікати про право власності на земельну частку (пай) видаються відповідною районною державною адміністрацією особі, яка має на це право. Відновлення втрачених сертифікатів проводиться тими ж органами, що їх видали. Так, було встановлено, що сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлено у відповідності до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» у єдиному примірнику. Виготовлення дублікату чинним законодавством не передбачено (лист Лубенської РДА від 08.07.2021р. а.с.9) Згідно п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Разом з\~тим,\~суд бере\~до уваги\~те,\~що положеннями\~ст. 79-1 ЗК України\~встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЗУ "Про земельний кадастр"\~державна реєстрація земельної ділянки це - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. У разі якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підляга є право\~власності. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 20 цього закону, заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Так, встановлено, що відомості про земельну частку (пай) не внесені ні до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ні до Державного земельного кадастру. Згідно п.2\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр"\~земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Відповідно до\~ч.ч.\~3,4\~ст.\~3\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»,\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених\~статтею 28\~цього Закону. Таким чином, право власності на вказану земельну частку (пай) було оформлене відповідно до вимог діючого на той час законодавства. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6\~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). У відповідності ст.\~41\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved