Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "Страхова компанія "Еталон") звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.08.2017 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу "BMW -320", державний номер [NUMBER] . 20.06.2018 [PERSON] , керуючи автомобілем "BMW -320", державний номер [NUMBER] по вул. Єрмакова та по просп. С. Бандери в м. Києві не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обставновки та здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «LEXUS», д.н.з. [NUMBER] , який у свою чергу зіткнувся з припаркованим попереду автомобілем «HYUNDAI», д.н.з [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а їх власникам завдано матеріальної шкоди. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2018 відповідача визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому власнику автомобіля «LEXUS», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в розмірі 100000 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути зазначену суму з відповідача в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2017 між ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу "BMW -320", державний номер [NUMBER] . 20.06.2018 [PERSON] керуючи автомобілем "BMW -320", державний номер [NUMBER] по вул. Єрмакова та по просп. С. Бандери в м. Києві не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обставновки та здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «LEXUS», д.н.з. [NUMBER] , який у свою чергу зіткнувся з припаркованим попереду автомобілем «HYUNDAI», д.н.з [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а їх власникам завдано матеріальної шкоди. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2018 водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки. Вказана постанова набрала законної сили згідно ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України. Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі договору страхування транспортного засобу АК-7173385 від 11.08.2017, заяви страхувальника, розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу та страхового акту №712-12952/1, позивачем здійснено страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 100000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №952 від 28.09.2018. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 100000 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved