Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Заявниця, в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. В заяві зазначила, що вона є одинокою матір`ю та на цей час не перебуває в шлюбі. [INFO] в неї народилася дитина жіночої статі. Пологи відбулися у медичному закладі «Торезька центральна міська лікарня», тобто на території, не підконтрольній уряду України. Заявниця звернулася до Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою проведення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, але їй було відмовлено в зв`язку із тим, що надані нею документи не відповідають вимогам законодавства України та повідомлено, що єдиною підставою для реєстрації народження дитини є рішення суду про встановлення факту народження. Заявниця просить встановити факт народження у громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Шахтарськ, дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] в місті Торез Донецької області. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі та без участі заявниці, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши зміст заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , [INFO] у акушерському відділенні народила дівчинку вагою 3850,0 грамів, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 72, виданим 30.03.2019 року Торезькою центральною міською лікарнею. (а.с. 4). На підтвердження вагітності заявниці нею були надані висновки за результатами проведених скринінгів та ультразвукових досліджень 1 та 2 триместрів. (а.с.10-13) Згідно свідоцтва про народження, виданого на непідконтрольній Україні території, в матері [PERSON] [INFO] народилася дитина жіночої статі, місце народження - місто Шахтарськ. (а.с. 9) Окрім того, факт народження дитини підтверджується фотознімками, долученими до матеріалів справи (а.с. 14). Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого "намібійського винятку" зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території. Тому суд вважає за необхідне прийняти до уваги медичне свідоцтво про народження № 72, оскільки інформація, яка міститься в ньому, підтверджується іншими доказами про справі, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що заявниця зверталася до Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про реєстрацію народження дитини, але листом № 16.4-31-6 від 08 січня 2020 року їй було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки нею для підтвердження факту народження пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р.№ 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Але ж, заявниця не просить суд визначити батька дитини, тому це питання не розглядається. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для подальшої державної реєстрації факту народження та отримання відповідного свідоцтва про народження. На підставі викладеного, з урахуванням того, що задоволення заяви не суперечить вимогам Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved