Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання її брата [PERSON], [INFO], недієздатним внаслідок його розумової відсталості та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що брат з народження являється інвалідом другої групи. Зазначає, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен розуміти значення своїх дій, керувати ними, укладати цивільно-правові угоди, вирішувати питання свого життєзабезпечення. Заявниця вважає, що в повній мірі може бути опікуном свого повнолітнього брата [PERSON], [INFO], та просить призначити її опікуном над ним, оскільки має для цього всі можливості та підстави, а саме: має у користуванні житловий будинок по [ADDRESS], психіатричних чи наркологічних захворювань не має, отримує постійний дохід - пенсію. Заявниця в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримала повністю, просила визнати її повнолітнього брата [PERSON], [INFO], недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її, як його сестру, опікуном. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне визнати недієздатним [PERSON], [INFO], призначивши заявницю опікуном. Суд, заслухавши заявника та прокурора, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно довідки Вільшанської ЦРЛ від 21.05.2014 року №459, [PERSON], 1968 року народження, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Вільшанської ЦРЛ з 1988 року з діагнозом "деменція внаслідок епілепсії" та являється інвалідом з дитинства другої групи. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №366 від 18.07.2014 року, [PERSON], [INFO], в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі деменції внаслідок епілепсії, інвалід другої групи, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладання опіки. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч.1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішенням виконавчого комітету Вівсяниківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області №18 від 05.06.2014 року, визнано за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], 1968 року народження (а.с. 14). Судом встановлено, що заявниця є сестрою повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Вівсяниківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. Згідно довідок Вільшанської ЦРЛ №20 та №22 від 12.06.2014 року, [PERSON] на "Д" обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 17-18). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та призначення над ним опікуном [PERSON]. Відповідно до п.9 ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною, судовий збір не справляється. Судові витрати, пов'язані з провадженням справи, необхідно віднести на рахунок держави, як це передбачено ч.2 ст.240 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved