Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 21714,87 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 17.03.2006 року [PERSON] отримала кредит у банку у розмірі 13500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 36% річних. Банк умови договору щодо надання кредиту - виконав, а відповідач не належно виконує зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 21714,87 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Позиція щодо позову в заяві не зазначена. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником ЗАТ "ПриватБанк" (а.с. 18). 17.03.2006 року [PERSON] звернулася до ЗАТ "ПриватБанк" з заявою в якій просила відкрити їй рахунок і надати платіжну картку з встановленим кредитним лімітом 1000 грн., з базовою відсотковою ставкою 36% на рік, де строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, а заборгованість мала погашатись щомісячними платежами. При цьому, [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і вважає їх договором надання банківських послуг, що укладений між нею та банком. Заява підсипана представником банку. (а.с. 7) До матеріалів справи долучено Умови та Правила надання банківських послуг, що були визнані [PERSON] частиною договору (а.с. 8-13). Згідно п. 4.5 Умов та Правил, обов'язок банку з надання кредитного ліміту, згідно Заяви, виникає з моменту надання платіжною системою операції по списанню з відповідного карткового рахунку, в рахунок кредитного ліміту (а.с. 10, зворотний бік). Згідно п. 3.3 Умов та Правил, з підписанням договору [PERSON] погодилася прийняти будь-який встановлений банком кредитний ліміт. Пунктом 3.4. [PERSON] зобов'язалася використовувати карту у розмірі платіжного ліміту. (а.с. 9) З наданого банком розрахунку вбачається, що ними було надано кредит і [PERSON] скористалася кредитним лімітом. З розрахунку також вбачається, що кредитний ліміт було збільшено протягом всього часу користування карткою, що не суперечить узгодженим сторонами умовам. (а.с. 4-6) Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Пунктом 6.3 Умов та Правил, [PERSON] зобов'язалася отримувати виписки про стан карткового рахунку і про операції, що були здійснені по картковому рахунку. Відповідно до пункту 8.1 Умов та Правил - відповідальність за здійснені по картковому рахунку операції, покладено на [PERSON] (а.с. 11) Пунктом 6.5 Умов та Правил, [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсотках, переросходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії відповідно до умов договору. Погашення зазначених платежів мало здійснюватись щомісячно, що вбачається з положень розділу 5 Умов та Правил. (а.с. 11, 13) Розділом 5 було також визначено порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно пункту 5.5, за користування кредитом, банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, Держатель ([PERSON]) сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначені Тарифами. (а.с. 13) У разі порушення [PERSON] строків погашення кредиту чи інших грошових зобов'язань, пунктом 8.6 договору було передбачено штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. (а.с. 11, зворотний бік) Згідно пункту 9.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього строку, жодна зі сторін не поінформує іншу про закінчення терміну дії договору, він пролонгується на такий самий строк. (а.с. 12) В матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування, яка свідчить, що після укладення кредитного договору, кредитний ліміт збільшувався і на даний час становить 12790 грн. (а.с. 53) З долученого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що банк свої зобов'язання, щодо надання кредитних коштів - виконував. При цьому [PERSON] не належним чином виконувала умови договору, щодо щомісячного погашення своїх грошових зобов'язань, в результаті чого станом на 30.06.2015 року, банком нараховано заборгованість у розмірі 25928,62 грн., при цьому банк просить суд стягнути заборгованість, що існувала станом на 31.03.2015 року і становила 21714,87 грн. та складалася із заборгованості по кредиту у розмірі 12780,84 грн., заборгованості за відсотками (в тому числі і нарахованими на прострочену заборгованість) - 7323,80 грн., комісії - 100 грн., штрафу - 1510,23 грн. (а.с. 4-6, а.с. 43-47) Заборгованість нарахована в межах вищевикладених умов договору, які були узгоджені сторонами. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування покладено на сторони. В матеріалах справи відсутній інший розрахунок, окрім того, що наданий банком. Таким чином, вимоги банку є обґрунтованими. Підстав для скорочення розміру заборгованості суд не вбачає. Враховуючи положення ст. 11 ЦПК та ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд не розглядає питання про застосування строків позовної давності щодо вимог банку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь банку, заборгованість по кредитному договору від 17.03.2006 року розмірі 21714,87 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у повному обсязі, що становить 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved