Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

В серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який було зареєстровано 02.10.2010 року, дитину залишити їй на виховання та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дитину: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, що становить 1500 грн. Позов обґрунтовувався тим, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу неможливе, у зв"язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Також вказується, що відповідач матеріальну допомогу на дітей надає дуже рідко та в малому розмірі. Вказувала, що відповідач має нерегулярний дохід, у зв"язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в частині розірвання шлюбу, аліменти просив стягувати в розмірі 1200 грн., розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №1698 (а.с. 3). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копіяєю свідоцтва про народження серії 1-ТП від 26.10.2011 р (а.с.4). Згідно довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №13» №1888 від 07.11.2017 року, донька сторін проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову в частині розірвання шлюбу, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на малолітню доньку [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 29.09.2017 року до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про стягнення аліментів до Державного бюджету України, оскільки позивач в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати та на користь позивача в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: partial