Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення витрат у розмірі 4151,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] (надалі - Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3597897 від 15.02.2017 року (надалі - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Geely СК» державний реєстраційний номер « [NUMBER] .У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.07.11.2017 року в м. Харків на проспекті Московському, 31 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daihatsu Terios» державний реєстраційний номер « [NUMBER] під керування відповідача , та автомобіля Geely СК державний реєстраційний номер [NUMBER] [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб « Geely СК », державний реєстраційний номер « [NUMBER] , що підтверджується Європротоколом від 07.11.2017 року та актом огляду транспортного засобу. Відповідно до Європротокола від 07.11.2017 р. підписаного учасниками ДТП, водій [PERSON] визнала свою вину в ДТП на проспекті Московському, 31, м. Харків, що порушила Правил дорожнього руху України, в результаті чого вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода. Згідно з Рахунком-фактурою з СТО № 000002998 від 13.11.2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля « Geely СК », державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала: 18 384,40 грн. Згідно рахунок-заказ № СЗк-002511/ Акт виконаних робіт від 24.01.2018 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля « Geely СК», державний реєстраційний номер « [NUMBER] склала: 18 384,40 грн.За заявою потерпілої особи [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 10136-02 від 15.11.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 17 085,70 грн.Факт ДТП 07.11.2017 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 10136-02 від 15.11.2017 р. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» (надали - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в сумі 17 085,70 грн.Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 17 085,70 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 15 листопада 2017 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 17 085,70 грн., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 07 листопада 2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 17 085,70 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу « «Daihatsu Terios» » державний реєстраційний номер « [NUMBER] », була застрахована за Полісом № АМ/0688553 в АТ «СК "АХА-Страхування", то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК "АХА-Страхування", з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. АТ «СК "АХА-Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом № АМ/0688553 з врахуванням фізичного зносу деталей в розмірі 12 934,30 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 4 151,40 грн. 14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем « [PERSON] » (далі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 3597897 від 15.02.2017 року.15.01.2019 та 07.10.2019 року відповідачеві направлені вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу , але відповідач не проводить платежів. Ухвалою судді від 28 жовтня 2019 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу. У встановлений судом строк відповідач не надав відзив на позовну заяву. Дана справа є незначної складності, тому при відкритті провадження вирішено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 7 ст.277 ЦПК України, частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] (надалі - Страхувальник), укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3597897 від 15.02.2017 року (надалі - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Geely СК» державний реєстраційний номер « [NUMBER] . У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 07.11.2017 року в м. Харків на проспекті Московському, 31 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daihatsu Terios» державний реєстраційний номер « [NUMBER] під керування відповідача , та автомобіля Geely СК державний реєстраційний номер « [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб « Geely СК », державний реєстраційний номер « [NUMBER] , що підтверджується Європротоколом від 07.11.2017 року та актом огляду транспортного засобу. Відповідно до Європротокола від 07.11.2017 р. підписаного учасниками ДТП, водій [PERSON] визнала свою вину в ДТП на проспекті Московському, 31, м. Харків, що порушила Правил дорожнього руху України, в результаті чого вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода. Згідно з Рахунком-фактурою з СТО № 000002998 від 13.11.2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля « Geely СК », державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала: 18 384,40 грн. Згідно рахунок-заказ № СЗк-002511/ Акт виконаних робіт від 24.01.2018 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля « Geely СК», державний реєстраційний номер « [NUMBER] склала: 18 384,40 грн. За заявою потерпілої особи [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 10136-02 від 15.11.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 17 085,70 грн.Факт ДТП 07.11.2017 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 10136-02 від 15.11.2017 р. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» (надали - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в сумі 17 085,70 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 17 085,70 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 15 листопада 2017 року. Відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 17 085,70 грн., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 07 листопада 2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 17 085,70 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу « «Daihatsu Terios» » державний реєстраційний номер « [NUMBER] », була застрахована за Полісом № АМ/0688553 в АТ «СК "АХА-Страхування", то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК "АХА-Страхування", з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. АТ «СК "АХА-Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом № АМ/0688553 з врахуванням фізичного зносу деталей в розмірі 12 934,30 грн. , що підтверджується довідкою - підтвердженням надходження коштів . Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 4 151,40 грн. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду. 14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем « [PERSON] » (далі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 3597897 від 15.02.2017 року. 15.01.2019 та 07.10.2019 року відповідачеві направлені вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу , але відповідач не проводить платежів. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем « [PERSON] ", (новий кредитор) укладено Договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 3597897 від 15.02.2017 року. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК ВУСО», правонаступником якого є ФОП « [PERSON] », виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 768.40 гривні, що підтверджено наданою квитанцією. За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору. 01 лютого 2019 року між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та адвокатом Мазуренко С.С. укладено договір про надання правової допомоги № 6 . На підтвердження факту сплати вартості наданої правової допомоги до позовної заяви долучено копію довідки та прибуткового касового ордеру про отримання готівки № 010/07/16 від 21.10. 2019 року на суму 7684 грн. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Разом з цим, позивачем надана копія квитанції в підтвердження понесення витрати на правничу допомогу в розмірі 7684 грн. У додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги наведено характер правової допомоги, кількість витрачених годин, розрахунок вартості та вартість наданих послуг. Одним з видів робіт зазначено представництво інтересів позивача в суді, що дорівнює 1921 гривень та підготовка заяв та клопотань до суду- 384 грн. 20 коп . Проте, участі в судовому засіданні з розгляду даної справи представник позивача не приймав та заяв і клопотань до суду не надходило. З урахуванням того, що представник позивача не приймав участі у судовому засіданні, витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial