Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Черкаської обласної організації політичної партії "Удар", [PERSON] захист честі гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що він з лютого 2008 року працює головним лікарем Черкаської міської дитячої лікарні, має загальний трудовий стаж 31 рік, лікар вищої категорії. З 1981 року працював лікарем на різних посадах в Першій Черкаській міській лікарні, неодноразово відзначався подяками керівництва та нагороджувався грамотами Департаменту охорони здоров'я Черкаської міської ради, Міністерства охорони здоров'я України. В [INFO] в агітаційній газеті політичної партії "УДАР" (Український демократичний альянс за реформи) м. Черкаси Придніпровський район надруковано матеріали передвиборчої агітації і зокрема під назвою: "[INFO]". Замовником та відповідальним за друк агітаційної газети, а відповідно і статей розміщених на її сторінках є гр. [PERSON] кандидат в народні депутати від партії "УДАР" по одномандатному мажоритарному округу № 194. Дана газета була надрукована тиражем 75000 примірників та розповсюджена в м. Черкаси. У статті під назвою "[INFO]", зазначено наступне, дослівно: "… скориставшись підпорядкованістю закладу міській дитячій лікарні, головний лікар лікарні, за словами педіатрів, хронічно порушував умови колективного договору. Дійшов до того, що отримав винагороду та грамоту Міністерства охорони здоров'я, авансувавши себе на 4-місячне керування педіатрією, проігнорувавши рішення колективу про виділення премії лікарю-кардіоревматологу [PERSON] Знаємо ми цього "спеціаліста" як [PERSON] А колеги називають його "кілером Черкаської педіатрії". Наведена в статті інформація стосується безпосередньо його, як головного лікаря Черкаської міської дитячої лікарні - [PERSON] та побудована у формі "іронічних" звинувачень щодо його професійної діяльності, професійних якостей. Підтвердженням цього факту є наступна теза автора статті: - у сьомому абзаці, дослівно: "… виявити в чому полягає зацікавленість вищезазначеного ділка в припиненні роботи закладу". Вказує, що стаття в цілому і заголовок окремо, носять образливий характер, принижують честь гідність та його ділову репутацію. Вважаючи інформацію, поширену у вказаній газеті недостовірною він звернувся за захистом своїх порушених прав до суду. Згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/883/13 ц від 15 жовтня 2013 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі гідності та ділової репутації відмовлено, оскільки інформацію, викладену у статті під назвою: «Борисенко-кіллер Черкаської педіатрії?», судом було визнано оціночним судженням. Вважає, що поширення зазначеної інформації невизначеному колу осіб мало на меті опорочення його честі і гідності та ділової репутації. В результаті цілеспрямованих дій відповідачів щодо поширення вищезазначеної недостовірної інформації про нього і усвідомлення при цьому ними наслідків своїх дій, що порочили честь гідність і ділову репутацію, йому було спричинено значну моральну шкоду - втрати не майнового характеру внаслідок приниження його честі, гідності і ділової репутації, як публічної особи і керівника міського комунального закладу. Це завдало шкоди його діловій репутації, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що він вчиняє неправильно, зневажає закон, порушує присягу лікаря і в результаті має наслідком зміни морального ставлення суспільства до нього з позитивного або нейтрального - на негативне. Просив суд визнати оціночні судження викладені в статті під назвою «Борисенко-кіллер Черкаської педіатрії?», що надрукована в агітаційній газеті політичної партії "УДАР" (Український демократичний альянс за реформи) по одномандатному мажоритарному округу № 194 м. Черкаси Придніпровський район, такими, що висловлені в брутальній та принизливій формі, що принижує гідність,честь та ділову репутацію [PERSON]; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн., та судові витри по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача надала суду заяву про зміну предмета позову, в якій просила суд визнати такою, що висловлена в принизливій формі, що принижує гідність, честь та ділову репутацію [PERSON], інформацію, викладену в статті під назвою «[INFO]», що надрукована в агітаційній газеті політичної партії «УДАР» по одномандатному мажоритарному округу №194 м. Черкаси Придніпровський район, зокрема: «[INFO]», « Знаємо ми цього «спеціаліста» як [PERSON] А колеги називають його «кіллером черкаської педіатрії», «…виявити в чому полягає зацікавленість вище зазначеного ділка в припиненні роботи закладу»; стягнути солідарно з [PERSON] та Черкаської обласної організації політичної партії «Удар» на користь [PERSON] 5000 грн. моральної шкоди та судові витри, пов'язані із сплатою судового збору. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача в своїй заяві проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з лютого 2008 року працює головним лікарем Черкаської міської дитячої лікарні, має загальний трудовий стаж 31 рік, лікар вищої категорії. З 1981 року працював лікарем на різних посадах в Першій Черкаській міській лікарні. В [INFO] в агітаційній газеті політичної партії "УДАР" (Український демократичний альянс за реформи) м. Черкаси Придніпровський район надруковано матеріали передвиборчої агітації, а зокрема статтю під назвою: "[INFO]". Замовником та відповідальним за друк агітаційної газети, а відповідно і статей розміщених на її сторінках є гр. [PERSON], кандидат в народні депутати від партії "УДАР" по одномандатному мажоритарному округу № 194. Дана газета була надрукована тиражем 75000 примірників та розповсюджена в м. Черкаси. В даній публікації мали місце вислови [PERSON]: - у першому абзаці: "Знаємо ми цього "спеціаліста" як [PERSON] А колеги називають його "кілером Черкаської педіатрії". - у сьомому абзаці: "… виявити в чому полягає зацікавленість вищезазначеного ділка в припиненні роботи закладу". Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2013 року відмолено в задоволенні позову [PERSON] до Черкаської обласної організації політичної партії «Удар», [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Вказаним рішенням суду встановлено що висловлена відповідачем [PERSON] інформація не є фактичним твердженням, а є оціночним судженням, тобто вираженням суб'єктивної думки і поглядів, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини (справа "Лінгенс проти Австрії", справа "Нікула проти Фінляндії", справа "Яновський проти Польщі" та інш.) при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а саме: кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Крім того, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобах масової аніофрмації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ст.ст. 94, 277 ЦК України правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України "Про пресу", ст. 65 Закону Україн "Про телебачення і радіолмовлекння") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" N 1 від 27 лютого 2009 року). Також, як визначено у статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004р. на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендаціях, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ті обставини. У зв'язку з цим, суд вважає доведеним той факт, що вислови [PERSON] у статті під назвою: "[INFO]" є оціночними судженнями. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецендентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до тлумачного словника [PERSON] слово «кіллер» розтлумачується як професійний найманий вбивця ([PERSON] "Словарь русского языка" (1949, 22-е издание, 1990; с 1992 - "Толковый словарь русского языка", совместно с [PERSON]). Тому, сама назва статті «[INFO]», яка сформульована як запитання, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, формує негативну соціальну оцінку в очах оточуючих про [PERSON] та його дії, одночасно спонукає читача порівнювати головного лікаря Черкаської міської дитячої лікарні із професійним найманим вбивцею, який своїми діями руйнує черкаську педіатрію. В абзаці першому вищевказаної статті, автор наводить свої думки щодо конфлікту навколо процесу оптимізації системи міської медицини міста Черкаси, порушення головним лікарем Черкаської міської дитячої лікарні умов колективного договору та ставить під сумнів отримані головним лікарем заохочення. В останньому реченні цього абзацу зазначаючи: «Знаємо ми цього «спеціаліста» як [PERSON]. А колеги називають його «кіллером черкаської педіатрії». Відповідно до правил пунктуації українського правопису, викладених в параграфі 124. Лапки (« ») у лапки беруться, зокрема: слова, що їх не вважають за свої або наводять з відтінком презирливого чи іронічного ставлення до чужого вислову. І, саме таке, презирливе та іронічне ставлення до особи головного лікаря Черкаської міської дитячої лікарні прагнули сформувати відповідачі у мешканців міста Черкаси, задопомогою вищевказаної статті. Формуючи у читача негативну суспільну оцінку ділових і професійних якостей [PERSON], як головного лікаря дитячої лікарні, при виконанні ним своїх посадових обов'язків. В останньому абзаці статті також наводиться пряма мова [PERSON], який зазначає: «Я не дозволю вчинити махінаційних дії по відношенню до приміщення дитячої поліклініки №2, і докладу всіх можливих і неможливих сил для відстоювання інтересів трудового колективу та громади мікрорайону!!! Вже найближчим часом будуть направлені запити до прокуратури, органів МВС, КРУ з проханням перевірити ситуацію по діяльності головного лікаря дитячої лікарні [PERSON], та виявити в чому полягає зацікавленість вищезазначеного ділка в припинені роботи закладу.» Відповідно до Словника української мови: в 11 тт, слово «ділок», лка, ч., зневажл. Той, хто спритно веде справи, переважно комерційні, вдаючись до будь-яких засобів для досягнення мети \Словник української мови: в 11 тт. АН УPCP. Інститут мовознавства; за ред. [PERSON]. - К: Наукова думка, 1970-1980. - Т. 2. - С. 305.) Називаючи [PERSON] ділком та порівнюючи його з кіллером, відповідачі ображають його як лікаря та фахівця з багаторічним досвідом роботи, ставлячи під сумнів та принижуючи його ділові та професійні якості як лікаря та керівника медичного закладу. Зміст статті, формує негативну соціальну оцінку про [PERSON] - головного лікаря дитячої лікарні, в очах громадян міста Черкаси, переконує їх в тому що він вчиняє неправильно, зневажає закон, порушує присягу лікаря, і в результаті має наслідком зміни морального ставлення суспільства до нього з позитивного або нейтрального - на негативне. За таких обстави суд вважає, що інформація, викладена в статті під назвою «[INFO]», що надрукована в агітаційній газеті політичної партії «УДАР» по одномандатному мажоритарному округу №194 м. Черкаси Придніпровський район, зокрема: «[INFO]», « Знаємо ми цього «спеціаліста» як [PERSON] А колеги називають його «кіллером черкаської педіатрії», «…виявити в чому полягає зацікавленість вище зазначеного ділка в припиненні роботи закладу.» є такою, що висловлена в принизливій формі, що принижує гідність, честь та ділову репутацію [PERSON] Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували його моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов'язаних саме з публікацією статті під назвою «[INFO]». У зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на його користь моральної шкоди в сумі 5000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України зх. відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 23. 277,287,299, 1167 ЦК України,

Outcome: partial