Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, доповнивши який (а.с. 65), просить визнати державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Леніна серії ОД-06-5206 від 21 січня 1998 року нечинним, припинити право колективної власності на земельні ділянки, зазначені у державному акті на право колективної власності на землю серії ОД-06-5206 від 21 січня 1998 року, виданому КСП ім. Леніна площею 2186,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.09.2014 року, вона є власником нежитлової будівлі площею 1001,3 кв.м., яка розташована за адресою: будинок № 12 комплексу будівель і споруд № 1 Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області. Земельна ділянка, на якій розташована вказана будівля площею приблизно 1,98 га знаходиться у фактичному користуванні власника вказаної будівлі. Вона звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням від 05 травня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,98 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області. До клопотання додатні графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, також вказана точна адреса земельної ділянки. 08 червня 2015 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на її адресу була надіслана відповідь, згідно якого їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В обґрунтування відмови Головне управління Держгеокадастру зазначило, що бажана земельна ділянка відводиться за рахунок земель колективної власності КСП ім. Леніна, згідно державного акта на право колективної власності. Наявність зазначеного державного акту перешкоджає їй реалізувати своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. У зв»язку з викладеним позивачка звернулася з позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні на позовній заяві наполягав і пояснив, що позивачці на праві приватної власності належить нежитлова будівля площею 1001,3 кв.м. Вона звернулася до Головного управління Держземагенства з клопотанням від 05 травня 2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, але їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка не може бути відведена за рахунок земель колективної власності, так як державний акт на право колективної власності виданий КСП ім. Леніна. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не з»явився, але від нього надійшли письмові пояснення, в яких він вказав, що проти заявлених позовних вимог не заперечує і просить справу розглянути без його участі. Представник Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з»явився, про причини не явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник СГ ТОВ «Нерубайське» до судового засідання не з»явився, про причини не явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього надійшло заперечення проти позову, в якому він просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні (а.с. 60-61, 77-82). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності належить нежитлова будівля за адресою: Одеська область Біляївський район Нерубайська сільська рада комплекс будівель і споруд № 1, будинок 12, загальною площею 1001,3 кв.м., про що свідчить свідоцтво про право власності від 25 вересня 2014 року (а.с. 9) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10). 05 травня 2015 року позивачка звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,98 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, але листом № ДС-19-15-0.9-1628/22-15 від 08 червня 2015 року їй було відмовлено, оскільки бажана земельна ділянка орієнтовною площею 1,98 га відводиться за рахунок земель колективної власності КСП ім. Леніна, згідно державного акту на право колективної власності серії ОД-06-5206, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 19 (а.с. 11). З копії Державної акту на право колективної власності на землю серії ОД-06-5206 від 21 січня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 19, вбачається, що Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна передано у колективну власність 2186,00 га землі в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, даний державний акт Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна, розташованому на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 21-22). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області не існує (а.с. 13-18). Відповідно до листа СГ ТОВ «Нерубайське» № 68 від 28.09.2015 року згідно державного акту серії ОД-06-5206 від 21 січня 1998 року КСП ім. Леніна передана у колективну власність земля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельні ділянки під будівлями і спорудами знаходяться у державній власності у постійному користуванні СГ ТОВ «Нерубайське» як правонаступника КСП ім. Леніна (а.с. 19). Згідно довідки СГ ТОВ «Нерубайське» № 5 від 15 лютого 2016 року радгосп ім. Леніна 20 грудня 1995 року був реорганізований в КСП ім. Леніна, а у березні 2000 року в СГ ТОВ «Нерубайське» (протокол № 7 від 15 лютого 2000 року) (а.с. 82). З письмових пояснень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 04 червня 2015 року вбачається, що державний акт на право колективної власності на землю був виданий КСП ім. Леніна у 1998 році, на той час Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (втратив чинність з 01.01.2002 року), Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року (втратив чинність з 01.01.2004 року) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність з 20.06.2007 року) визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Чинною Конституцією України та Земельним кодексом України не передбачено існування колективної власності на землю. Водночас наявність чинного державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06-5206 від 21 січня 1998 року позбавляє Головне управління права передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, що відводяться за рахунок земель колективної власності, фізичним та юридичним особам у власність чи користування (а.с. 45-47). Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст. 374 ЦК України субєктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України, передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року №5308-VI врегульовано, що з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тобто, законодавець чітко визначив форми власності: державна, комунальна та приватна. Форма ж власності як "колективна" та поняття "землі колективної власності" відсутні в чинному законодавстві. Земельний кодекс України від 18.12.1990 року, який втратив чинність з 01.01.2002 року, Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність з 01.01.2004 року та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року, який втратив чинність з 20.06.2007 року визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Чинною Конституцією України та Земельним кодексом України не передбачено існування колективної власності на землю. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved