Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивують тим, що їхня дочка [PERSON] ( [PERSON], яка на підставі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 10 жовтня 2014 року змінила прізвище та ім"я) [INFO] року народила сина [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження №00001207167 від 27 серпня 2009 року, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], записані зі слів матері згідно з частино першою ст.. 135 Сімейного кодексу України. Однак, відповідачка зумівши народити дитину не змогла її належно виховувати. Так, вже досить тривалий час вона, залишивши дитину у них дома, зникає у невідомому їм напрямку, на зв"язок з ними, як з батьками, не виходить. На даний час дитина постійно проживає з ними. Відповідачка вже на протязі трьох років вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, життям дитини не цікавиться, і взагалі не згадує про існування в неї дитини. Всі питання щодо виховання вирішують вони, дід з бабою, повністю самостійно опікуються над дитиною, виховують та утримують її. У підтвердження чого відповідачкою написана заява про надання згоди на позбавлення її батьківських прав, яка нотаріально завірена. За таких обставин [PERSON] добровільно відмовилася від своєї дитини. У зв"язку з чим просили позбавити [PERSON], [INFO] мешканку [ADDRESS] Закарпатської області батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові, та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Рахівської райдержадміністрації Боднар В.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, посилаючись на висновок органу опіки піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. Зслухавши позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], яка на підставі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 10 жовтня 2014 року змінила прізвище та ім"я на [PERSON], [INFO] року народила сина [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження №00001207167 від 27 серпня 2009 року, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], записані зі слів матері згідно з частино першою ст.. 135 Сімейного кодексу України. Позивачі [PERSON] та [PERSON] являються дідом і бабою малолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час дитина постійно проживає з ними, що стверджено довідкою Рахівської міської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов від 10 січня 2017 року, затвердженим Рахівською міською радою. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно висновку орагну опіки та піклування Рахівської РДА №325/01.3-13 від 21 червня 2017 року, під час розгляду даної цивільної справи працівниками служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] та з"ясовано, що [PERSON] створила іншу сім"ю та перебуває за межами України, а саме у Російській Федерації. Вже на протязі трьох років взагалі не цікавиться та не піклується про свого сина, про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток малолітньої дитини. Крім того [PERSON] надала заяву нотаріально засвідчену, (серія НВОЛ 139669, зареєстрована в реєстрі за №11 від 30.06.2016 року), де вказано, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малоітнього сина та прийняття рішення за її відсутності. Враховуючи вище наведене, орган опіки та піклування Рахівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 164 СК України в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз'ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Матеріалами справи достовірно встановлено, що відповідач, [PERSON], як мати неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, що необхідно для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає допомоги на матеріальне утримання дитини. Дане свідчить про те, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки остання душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати дитині, утримувати та належним чином її виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Врахувавши всі зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Питання про відшкодування судових витрат, позивачами не ставилося.

Outcome: approved