Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк"Фінанси та Кредит" про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу в якому зазначила, що 09.01.2015 року між нею та банком було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" № 313731/5662/1-15, відповідно до якого вона внесла на вкладний рахунок, відкритий у відділенні №3 філії "Запорізьке РУ" АТ "Банк "Фінанси та кредит", 25000 гривень. Строк дії даного договору було визначено до 09.02.2015 року. За користування коштами Банк зобов'язаний був нараховувати проценти за ставкою 21,50 % річних. 09.02.2015 року строк дії договору закінчився та Банк сплатив їй відсотки та 11000 гривень вкладу. Вона звернулась до Банку із заявою про повернення їй залишку вкладу, однак до теперішнього часу грошові кошти не повернуті. Просить стягнути з відповідача на її користь залишок суми депозиту у розмірі 14000 гривень. Позивачка в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно між сторонами було укладено депозитний договір, який діяв до 09.02.2015 року. У зв'язку із закінченням строку договору нараховані відсотки в розмірі 346,80 грн. було виплачено. Всю суму депозиту було перераховано на поточний рахунок клієнта з якого за заявами позивачки було виплачено кількома платежами 11000 гривень. Оскільки заявок про видачу залишку коштів від клієнта не надходило просить в задоволенні позову відмовити повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.01.2015 року між [PERSON] та банком було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" № 313731/5662/1-15, відповідно до якого вона внесла на вкладний рахунок, відкритий у відділенні №3 філії "Запорізьке РУ" АТ "Банк "Фінанси та кредит", 25000 гривень. Строк дії даного договору було визначено до 09.02.2015 року. За користування коштами Банк зобов'язаний був нараховувати проценти за ставкою 21,50 % річних. За положеннями ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не встановлено цим кодексом або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до Договору № 313731/5662/1-15 від 09.01.2015 року строк дії договору закінчився 09.02.2015 року. У зв'язку із закінченням строку договору нараховані відсотки в розмірі 346,80 грн. було виплачено. Всю суму депозиту було перераховано на поточний рахунок клієнта з якого за заявами позивачки було виплачено кількома платежами 11000 гривень. Згідно довідки Банку залишок неповернутих коштів складає 14000 гривень. Позивачка звернулась до Банку із заявою (копія додана до позовної заяви) про видачу їй залишку вкладу, але останній в порушення вимог ст. 1060, 1075 ЦК України та умов укладеного договору, порушив своє зобов'язання видати вклад на першу вимогу вкладника. Отже відмова банку у поверненні грошових коштів з поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору. Таке порушення виявилося в наступному: у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В порушення зазначених норм, позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які відповідач отримав від позивача на умовах строковості та платності, та до цього моменту не повернув, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь 14000 гривень, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору на користь держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved