Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

13.12.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути із [PERSON] на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 19 624 грн. 90 коп., яка складається із суми втрати товарної вартості автомобіля 15\~759 грн. 90 коп., доплати за ремонт у розмірі 1\~840 грн., витрат за складання звіту № Б07101902 у розмірі 2 025 грн., а також стягнути судові витрати по справі, які складаються із судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. і витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 500 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.10.2019 року у м. Дніпрі, на перехресті вул. Кротова та вул. Краснопільська, в районі буд. № 116 А по вул. Б. Хмельницького, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю керованого ним автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки «Мазда», моделі «6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ДТП сталася із вини водія [PERSON] , що встановлено та підтверджується повідомленням про ДТП (європротокол), який був складений учасниками цієї пригоди на місці ДТП, в якому водій автомобіля марки «Мазда», моделі «6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] зазначив, що свою вину у ДТП визнає та поставив свій особистий підпис. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 38 005 грн. 40 коп., що підтверджується замовленням-нарядом № [NUMBER] . Відповідно до звіту № Б07101902 про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження, розмір завданого позивачу матеріального збитку складає 51 925 грн. 33 коп. з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля та 36\~165 грн. 43 коп. без урахування втрати товарної вартості. Втрата товарної вартості складає 15\~759 грн. 90 коп. Витрати позивача по складанню звіту № Б07101902 склали 2 025 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який керував автомобілем марки «Мазда», моделі «6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 148851651 у ПрАТ "СК "АСКО-Донбас Північний". 24.10.2019 року ПрАТ "СК "АСКО-Донбас Північний" здійснила виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ПП «Аеліта» у розмірі 35 165 грн. 40 коп., за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000 грн. 24.10.2019 року відповідач виплатив на користь позивача франшизу у сумі 1\~000 грн. Позивач прохає стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати товарної вартості автомобіля та різницю між страховою виплатою та реальними збитками (витратами), які він поніс, а саме у зв`язку із тим, що розмір реальних збитків - вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує суму страхового відшкодування на 1\~840 грн., а розмір втрати товарної вартості автомобіля складає 15\~759 грн. 90 коп. Згідно ст. 32.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», втрата товарної вартості автомобіля не компенсується страховиком. Ухвалою суду від 17.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська\~від 02.02.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду. Копію ухвали суду від 02.02.2021 року надіслано на адресу сторін, відповідачем отримано 20.05.2021 року. 21.05.2021 року відповідачем надано до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказу розписки про отримання позивачем коштів у сумі 1\~000 грн. Відповідач правом на подання відзиву, інших заяви чи клопотань не скористався. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 04.10.2019 року на перехресті вул. Кротова та вул. Краснопільська у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача та автомобіля марки «Мазда», моделі «6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Як вбачається зі схеми ДТП, що міститься у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду, подія ДТП настала внаслідок порушення відповідачем вимог 10.9 ПДР України. Повідомлення містить відмітку водія [PERSON] про те, що він свою вину у вчиненні ДТП визнає. Позивач, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , є власником автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Власником автомобіля марки «Мазда», моделі «6», державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] , документований посвідченням водія серії [NUMBER] , має право керування автомобілями (категорія В). 04.10.2019 року позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ до ПраТ «СК АСКО ДС». Згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що підписано сторонами, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Мазда», моделі «6», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 148851651 у ПрАТ "СК "АСКО-Донбас Північний". 24.10.2019 року ПрАТ "СК "АСКО ДС» перераховано на рахунок СТО ПП «Аеліта» страхову виплату [PERSON] у сумі 35\~165 грн. 40 коп. В цей же час, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 38 005 грн. 40 коп., що підтверджується замовленням-нарядом № [NUMBER] на виконання робіт по ремонту та обслуговуванню автомобіля СТО ПП «Аеліта». Відповідно до звіту № Б07101902, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Хюндай» моделі «Акцент», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 51 925 грн. 33 коп. з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля та 36\~165 грн. 43 коп. без урахування втрати товарної вартості. Таким чином, втрата товарної вартості автомобіля складає 15\~759 грн. 90 коп. Витрати позивача по складанню звіту № Б07101902 становлять, з урахуванням комісії банку, 2 025 грн., що підтверджується квитанцією № 45 від 11.10.2019 року. Відповідач виплатив на користь позивача франшизу у сумі 1\~000 грн., що підтверджується письмовою розпискою від 04.10.2019 року, написаною позивачем на користь відповідача, а також зазначеними ним для страховика відомостями. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Згідно із\~п.\~2.11\~Правил дорожнього\~руху України,\~у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст. 32.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно з ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого. може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абз. 2 та 4 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст.\~453\~ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Аналогічна правова позиція міститься у п. 14 Постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Так, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті\~1192\~ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів. Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відповідно до\~статті 1194 ЦК України,\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у\~страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 1\~840 грн., що є різницею між отриманим ним страховим відшкодуванням (35\~165 грн. 40 коп.) та реальними збитками (витратами) по ремонту автомобіля (38 005 грн. 40 коп.), за мінусом франшизи (1\~000 грн.) підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про компенсацію втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 15\~759 грн. 90 коп., то суд приходить до наступного. У звіті № Б07101902, розмір втрати товарної вартості автомобіля визначений у розмірі 15\~759 грн. 90 коп. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної\~\~вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної\~\~вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після\~\~пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної\~\~вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1. Методики, величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями\~1166,\~1187,\~1194 ЦК України\~може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Вищезазначена правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 04.06.2014 року у справі № 6-49цс14. Також, вищезазначена позиція міститься в Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави передбаченої, п. 1. ч. 1. ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за І півріччя 2014 року. Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода, у якій пошкоджено автомобіль позивача, сталась з вини відповідача та перебуває у взаємозв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху України, відповідач має відшкодувати позивачу завдані матеріальні збитки, в тому числі у вигляді втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 15\~759 грн. 90 коп. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність Україні»\~проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Таким чином, позивачем були дотриманні вищезазначені вимоги чинного законодавства України та була проведена відповідна оцінка пошкодженого належного йому транспортного засобу. На підставі ст. 22 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість проведеного експертного дослідження, сплата якої позивачем підтверджена документально. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. При цьому, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1\~ст. 137 ЦПК України). Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо). Судом встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з підготовкою справи до розгляду, зокрема: позивачем з адвокатом Константиновим Романом Дмитровичем було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 23/10/19-13 від 23 жовтня 2019 року, на виконання якого позивачем було сплачено 3 500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 23/10/19-13 від 23 жовтня 2019 року. Предметом договору про надання правової допомоги було надання позивачу правничої допомоги у судовій справі щодо відшкодування шкоди, завданої 04.10.2019 року внаслідок ДТП. З позовної заяви вбачається, що її складено адвокатом Констатиновим Р.Д., а отже договір про надання правової допомоги виконаний обома сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість правової допомоги у розмірі 3 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved