Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного, безперервного проживання на території України. На обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] в станиці Красногорська Корочаєвського району Ставропольського краю СРСР, з дня свого народження по [INFO] постійно та безперервно проживав за місцем свого народження. 07.12.1979 року переїхав на постійне місце проживання до селища Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, де проживає і по теперішній час, разом з ним проживав та знаходився на його утримані син [PERSON] , [INFO] . За період проживання на території України, займався різними видами трудової діяльності. На даний час у сина [PERSON] виникла необхідність в отриманні громадянства України, але для цього йому необідно подати до міграційної служби докази у вигляді рішення суду, що заявник (його батько) постійно проживав на території України до 24.08.1991 року відповідно до ст.8 ЗУ «Про громадянство України», тобто встановити факт постійного, безперервного проживання на території України. На підставі вище викладеного звернувся до суду. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених в ній, додатково надав копію свідоцтва про народження сина [PERSON] . Представник заінтересованої особи [PERSON] , в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] , при цьому вказала, що заявник звертався до Маловисківського районного сектору ДМС та йому дали усне роз`яснення щодо отримання його сином [PERSON] , громадянства України та необхідністю звернутися до суду із відповідною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , має паспорт громадянина України, серії [NUMBER] від 26.09.1996 року, в якому зазначено, місце народження: ст. Красногорська Корочаївського району Ставропольського краю, місце проживання: [ADDRESS] , з 13.03.1995 року. Відповідно до довідки, виданої 27.10.2021 року за вих. №1552 Смолінською селищною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.12.1979 року по 02.06.1988 рік; за адресою [ADDRESS] з 02.06.1988 року по 03.06.1994 рік; з 13.09.1995 року по теперішній час. Разом з батьком був зареєстрований його син [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] ; з 13.08.1991 по 13.08.1991 рік - зазначено, що вибув на навчання м. Київ, з 22.09.1992 рік - дані про зняття не зазначені. Відповідно до копії трудової книжки виданої на ім`я [PERSON] , 1948 року народження, [PERSON] працював із 26.03.1975 року по 17.03.1982 рік на різних роботах. Згідно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , в м. Карачаєво, про що в Книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено відповідний запис за №12, виданого Ельбруською сільською радою м. Карачаєвськ Ставропольського краю. Батьком в свідоцтві про народження зазначений [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 п.п. 2.1.4 ч. 6 п.«в» Інструкції №211 від 30.03.1998 року «Про порядок прийняття, розгляду та проходження в органах внутрішніх справ України клопотань, заяв, інших документів з питань громадянства України», порядок визначення належності до громадянства України, крім інших, якщо його батько чи мати постійно проживали в Україні: переліком необхідних для цього документів: а) заяву-анкету (додаток 1); б) три фотокартки розміром 35х45 мм; в) документ, який засвідчує, що батько чи мати заявника постійно проживали на території України (штамп прописки, свідоцтво про отримання середньої освіти, рішення суду, копію витягу з трудової книжки, довідку про підтвердження трудових та адміністративних зв`язків з адміністративною одиницею); г) документ, що підтверджує наявність родинних зв`язків заявника з його батьками (свідоцтво про народження, свідоцтво про усиновлення чи удочеріння або довідку, видану органами реєстрації актів громадянського стану); ґ) документ про відсутність або припинення громадянства іноземної держави, виданий повноважними органами цієї держави. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про громадянство України", особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". У такому випадку, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Отже, встановлення заявником факту постійного його проживання на території України до 24 серпня 1991 року, який має для нього юридичне значення, а саме, дасть змогу в отриманні громадянства України його сину [PERSON] , оскільки іншого способу встановити факт постійного проживання на території України, крім як в судовому порядку не існує, та подальшого набуття його сином громадянства України за територіальним походженням також. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заява про встановлення постійного проживання заявника - [PERSON] на території України до 24 серпня 1991 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved