Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В січні 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що надана для його обслуговування, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Заявниця є спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок та земельну ділянку прізвище власника зазначено «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть його прізвище зазначено "[PERSON]". В адміністративному порядку, виправити помилку неможливо. В зв'язку з цим заявник просила встановити факт належності правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю та Договору купівлі-продажу житлового будинку - [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, про розгляд справи без участі представника, при цьому позовні вимоги визнають у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. (свідоцтво про смерть - а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка, що надана для його обслуговування та які розташовані за адресою [ADDRESS]. Заявниця [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. На підставі її заяви у приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області заведена спадкова справа № 30/2016. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що надана для його обслуговування, нотаріусом було відмовлено, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця зазначено "[PERSON]" (а.с.6) тоді як в договорі купівлі-продажу житлового будинку та державному акті на право приватної власності на землю, що надана для його обслуговування та які розташовані за адресою [ADDRESS] прізвище власника зазначено "[PERSON]". Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право приватної власності на землю та Договору купівлі-продажу житлового будинку підтверджений дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання прізвища у документах, на думку суду, пояснюється технічною опискою з боку особи, що видавала вказаний документ. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості одержати або відновити документи, що посвідчують даний факт. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення своїх спадкових прав.

Outcome: approved