Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат в порядку ч. 2 ст.625 ЦКУ. Позовні вимоги мотивують тим, що 07.03.2008 відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «ПростоФінанс» кредитний договір № 02009114612, за яким отримав відповідно кошти в сумі 53 700 грн. Порядок повернення кредиту та сплати відсотків передбачений Договором. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Кредитор виконав вчасно і повністю, надавши Відповідачу обумовлену в Кредитному договорі суму грошових коштів. Відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 18.05.2012 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги по кредитних договорах, укладених з ТОВ «ПростоФінанс». Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 19.12.2013 по справі №334/10008/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 72 292,45 гривень. В якості виконання рішення Ленінського районного суду від 19.12.2013 у справі №334/10008/13-ц на рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 47 197, 28, проте досі залишається непогашеною заборгованість в сумі 25 095, 17 грн. У результаті невиконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі ст.625ЦК України , виникла на суму 48 274,96 грн, яка складається із 5 585,57 гривень - заборгованість 3% річних на суму заборгованості за рішенням суду та 42 689,39 гривень - заборгованість інфляційних витрат на суму згідно рішення суду. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість на загальну суму 48 274,96 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07.03.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за № 02009114612,за якими останній отримав відповідно кредит в сумі 53 700,00 грн. на строк та в порядку, встановленого кредитним договором. 18.05.2012 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого останні набули право вимоги, в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором №02009114612 від 07.03.2008 р. Таким чином відбулась заміна кредитора у даному зобов`язанні. У зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 19.12.2013 в справі №334/10008/13-ц позов задоволено, вирішено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 72 292,45 грн., а також судовий збір. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Таким чином, з ухваленням у 2013 році рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, і таке рішення і на час розгляду даної справи відповідачем не виконано, а заборгованість за Кредитним договором повністю не погашена. Зобов`язання, яке існує у [PERSON] перед ТОВ «Кредитні ініціативи», є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, в тому числі і інфляційних втрат. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із заборгованості боржника [PERSON] , яка була встановлена заочним рішенням Ленінським районним судом міста Запоріжжя від 19.12.2013 по справі №334/10008/13-ц, з урахуванням часткового погашення 47 197,28 грн. 30.11.2015 - в сумі 25 095,17 гривень Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат проведено з 19.12.2013 по 20.05.2021. Такий розрахунок відповідачем не спростовано, не надано свій контррозрахунок. Позивач, користуючись своїм правом, просив стягнути на підставі ч.2 ст.625ЦК України заборгованість з розрахунку 3 % річних від простроченої суми у розмірі 5 585,57 грн., а також правомірно просив стягнути інфляційні втрати в сумі 42 689,39 грн., оскільки перед ТОВ «Кредитні ініціативи» у боржника існує заборгованість у гривнях, яка визначена рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Позивачем надано обґрунтовані докази порушення та невиконання відповідачем умов договору та судового рішення, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" судові витрати в сумі 2270 гривні судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved