Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 15 липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» (далі - позивач або банк), та [PERSON] (далі - відповідач-1 або позичальник) було укладено кредитний договір № 77.1/АК-01290.08.2, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів на загальну суму 18732,60 доларів США, терміном по 15 липня 2015 року включно, зі сплатою 7,70% річних за користування кредитом та щомісячною платою за обслуговування кредиту у розмірі 0,3% від суми виданого кредиту, а відповідач-1 зобов'язався повернути кредит згідно з умовами цього договору. У той же день, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] (далі - відповідач-2 або поручитель) укладено договір поруки, згідно з умовами якого остання зобов'язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору щодо погашення кредиту та процентів за його користування утворилася заборгованість, яка станом на 12.08.2015 року становить 9781,15 доларів США, з яких 8452,54 - заборгованість за кредитом, 1328,61 доларів США - заборгованість за процентами, а також заборгованість на загальну суму 1 969 839,03 грн, з яких 1 929 549,62 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам, 10 005,28 грн - три проценти річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам, 22175,63 грн - заборгованість за платою за обслуговування кредиту, 7 409,32 грн - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 699,46 грн - три проценти річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 9781,15 доларів США та 1 969 839,03 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Вважає, що вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском строку позовної давності, виходячи з того, що останній платіж він здійснив у липні 2013 року. Відповідач [PERSON] пред'явила зустрічний позов до ПАТ «Родовід Банк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що останній платіж позичальник здійснив 11.07.2013 року, а позивач звернувся до поручителя з вимогами у серпні 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник ПАТ «Родовід Банк» у судовому засіданні зустрічний позов не визнала, посилаючись на те, що кредитним договором установлено строк виконання основного зобов'язання до 15 липня 2015 року, а тому шестимісячний строк пред'явлення вимог до поручителя, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, спливає 15.01.2016 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 15 липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 77.1/АК-01290.08.2, за умовами якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18732,60 доларів США терміном по 15 липня 2015 року включно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів, зі сплатою 7,70% річних за користування кредитом та щомісячною платою за обслуговування кредиту у розмірі 0,3% від суми виданого кредиту (п.п.1.1, 1.2, 1.5, 1.5.1). Згідно з пунктами 3.1.1, 3.1.4 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 223 долари США та нарахованими процентами, сплачувати банку плату за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.1 шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 кредитного договору). Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] 15.07.2008 року укладено договір поруки, згідно з умовами якого остання зобов'язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії (п.1.1). Згідно п. 1.3 договору поруки, поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. У п. 2.1 даного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором. За змістом п. 2.2 договору поруки, відповідальність поручитель наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Відповідно до п. 4.1 договору поруки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором. Згідно із п. 4.3 договору поруки, цей договір припиняється припиненням дії кредитного договору, а також у випадках, передбачених ЦК України. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у розмірі 18732,60 доларів США, що підтверджується заявою відповідача-1 на видачу готівки № 1691_38 від 15 липня 2008 року та не заперечується останнім. У порушення умов укладеного договору та вимог закону, [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі належним чином не виконав, у встановлений договором строк до 15 липня 2015 року одержані кредитні кошти банку у повному обсязі не повернув, нараховані проценти за користування кредитом, плату за обслуговування кредиту та пеню не сплатив. Станом на 12 серпня 2015 року внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором,виникла заборгованість на загальну суму 9781,15 доларів США, з яких 8452,54 доларів США - заборгованість за кредитом, 1328,61 доларів США - заборгованість за процентами. Також банком нарахована заборгованість за платою за обслуговування кредиту в сумі 22175,63 грн. Крім цього, за весь період прострочення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував три проценти річних від простроченої суми заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 10005,28 грн, що еквівалентно 468,16 доларів США, з яких: 8947,08 грн, що еквівалентно 418,64 доларів США, - сума трьох процентів від суми простроченого кредиту, 1058,20, що еквівалентно 49,51 доларів США, - сума трьох процентів від суми прострочених процентів, та три проценти річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 699,46 грн, а також інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 7409,32 грн. За весь період несвоєчасного погашення кредиту і сплати процентів ПАТ "Родовід Банк" нарахована пеня в загальному розмірі 1929549,62 грн, що на день розрахунку 12 серпня 2015 року еквівалентно 90285,90 доларів США, з яких: 1733325,53 грн, що еквівалентно 81104,34 доларів США, - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 196224,08 грн, що еквівалентно 9181,56 доларів США, - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту. Сума нарахованої пені несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту та процентам за один рік за період з 12 серпня 2014 року по 12 серпня 2015 року складає 48218,82 доларів США, з яких: 42319,25 доларів США, - пеня за один рік за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 5899,57 доларів США, - пеня за один рік за несвоєчасну сплату процентів по кредиту. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Договором поруки, укладеним між ВАТ "Родовід Банк" і [PERSON], строк, після закінчення якого порука за цим договором припиняється, не визначено, оскільки у п. 4.1 цього договору встановлено, що він діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором. За змістом ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка неминуче має настати. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним у постанові від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У постанові від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1077цс15 Верховний Суд України зазначив, що при вирішенні спорів щодо дії договору поруки суд має враховувати те що згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобов'язання згідно з такими умовами. Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15, строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. За умовами п. 3.1.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом до 10-го числа кожного місяця у сумі 223,00 доларів США та сплачувати нараховані проценти. Судом встановлено, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] було внесено 17 липня 2013 року, з того часу позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує. Наступний, черговий платіж на погашення заборгованості за кредитом [PERSON] мав бути сплачений до 10 серпня 2013 року. Відповідно до п. 2.2 договору поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Виходячи з наведеного, положень ст. 526, ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд вважає, що вимога до [PERSON] про виконання нею солідарного з [PERSON] зобов'язання за кредитним договором повинна бути пред'явлена до суду протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (10 серпня 2013 року), тобто до 10 лютого 2014 року, оскільки згідно із умовами кредитного договору погашення кредиту здійснюється періодичними платежами до 10 числа кожного місяця. До суду з цим позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся лише 18 серпня 2015 року. Враховуючи викладене, а також те, що договором поруки строк, після якого порука закінчується, не встановлено, суд дійшов висновку, що право на пред'явлення позову до суду до [PERSON] з вимогою про стягнення з неї солідарно заборгованості кредитним договором позивач втратив, тому первісний позов у цій частині задоволенню не підлягає, а зустрічний позов про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню у повному обсязі. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За весь час несвоєчасного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (погашення кредиту і сплату процентів) ПАТ "Родовід Банк" за період з 11 листопада 2009 року по 12 серпня 2015 року нарахувало [PERSON] пеню в розмірі 1929549,62 грн, що на дату проведення розрахунку 12 серпня 2015 року еквівалентно 90285,90 доларів США, з яких: 1030510,92 грн, що еквівалентно 48218,82 доларів США, - пеня за несвоєчасне погашення кредиту і сплату процентів за один рік за період з 12 серпня 2014 року по 12 серпня 2015 року, тобто у межах позовної давності. Відповідач [PERSON] у суді заявив про застосування судом наслідків спливу позовної давності до вимог про стягнення пені, у зв'язку з чим позов ПАТ "Родовід Банк" у частині стягнення пені за межами позовної давності не підлягає задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що станом на 12.08.2015 року заборгованість за кредитом і процентами складає 9781,15 доларів США, що за курсом НБУ на цю дату (1 долар США = 21,371550 грн.) становить 209038,34 грн. Відповідачем [PERSON] у суді також заявлено про зменшення на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розміру пені, посилаючись на те, що сума нарахованої пені значно перевищує суму заборгованості за кредитом і процентами, а він на даний час не працює та має на утриманні малолітню дитину. З огляду на наведене та враховуючи, що нарахована ПАТ "Родовід Банк" сума пені за несвоєчасну сплату кредиту і процентів значно перевищує розмір заборгованості за кредитом і процентами, а також майновий стан позичальника суд дійшов висновку про можливість зменшення суми нарахованої пені до 50000 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи прострочення позичальником виконання грошових зобов'язань, суд вважає, що вимоги ПАТ "Родовід Банк" про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Обґрунтованими є також і позовні вимоги про стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту в розмірі 7409,32, обчислених із застосуванням встановленого індексу інфляції від суми цієї плати у гривні на день платежу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання судом припиненою поруки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" підлягають задоволенню частково, на користь ПАТ "Родовід Банк" із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договорому сумі 9781,15 доларів США та 40289,69 грн, з яких: 8452,54 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 1328,61 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 22175,63 грн - заборгованість за платою за обслуговування кредиту; 50000 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами; 10005,28 грн - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом та процентами; 699,46 грн - 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 7409,32 грн - інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості по платі за обслуговування кредиту. На підставі викладеного та

Outcome: partial