Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

12.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) із земель, які знаходяться у колективній власності КСП «Озерне» с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,48 в умовних кадастрових гектарах, які належали померлому 19.11.2011 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області 13.03.2005 року, про що в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну ділянку (пай) зроблений запис за № 1419; право на земельну частку (пай), розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із земель, які знаходяться у колективній власності КСП «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, які належали померлому 19.11.2011 року [PERSON] на підставі сертифікату серії № 0069370. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки відділу Держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області за № 10-10-18/1622 від 20.10.2014 року сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області серії ОД № 0069370 розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), було зареєстровано на громадянина [PERSON], про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1279. Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області серія РН № 730841 розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано на громадянина [PERSON], про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1419. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 276403 від 19.11.2011 року, виданого Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 19.11.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) із земель, які знаходяться у колективній власності КСП «Озерне» с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 3,48 в умовних кадастрових гектарах, які належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області 13.03.2005 року, про що в Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну ділянку (пай) зроблений запис за № 1419 та право на земельну частку (пай), розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із земель, які знаходяться у колективній власності КСП «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, які належали спадкодавцю на підставі сертифікату серії № 0069370, зареєстрованого на його імя. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 22.08.2011 року секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 320, [PERSON] заповів усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось [PERSON]. Заповіт не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Так, судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 2817 від 18.07.2014 року на день смерті та на протязі шести місяців зі дня смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою. На час смерті спадкодавця позивач був неповнолітнім, тому відповідно до п. 4 ст. 1268 ЦК України [PERSON] спадщину прийняв. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 513/02-14 від 28.02.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай), а відповідно до п.п. 4.15, 4.19 глави ІІ.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно листів відділу Держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області від 20.10.2014 року №10-10-18/1622 та від 12.06.2015р. №9-1514-0.12-1506/2-15, сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП АФ "Озерне" на території Озерненської сільської ради серія ОД № 0069370 розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), було зареєстровано на громадянина [PERSON], про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1279; - сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП АФ "Озерне" на території Озерненської сільської ради серія РН № 730841 розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано на громадянина [PERSON], про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1419. Також повідомлено, що відповідно до п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективину власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводилась відповідною районною державною адміністрацією в одному примірнику, та видача копій другого примірника сертифікату на право на земельну частку (пай) неможлива. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved