Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грв. щомісячно, до досягнення ним повноліття. До початку розгляду справи по суті позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Вся його фінансова допомога для сина обмежується кишеньковими коштами, подарунками на день народження та Святого Миколая . Вона ніде не працює та разом з сином проживає у будинку свого співмешканця, тому не в змозі створити дитині належні умови для розвитку. Відповідач працює на АЗС "Вакос". Просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини, довідкою Вільховецької сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з яких вбачається, що на утриманні позивачки перебуває дитина. Вона постійного місця роботи немає. На даний момент виховує сина, який ходить до школи. Матеріально-побутові умови задовільні, постійного доходу немає. За дворогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0.20 га. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує неповнолітню дитину, ніде не працює, відсутність у неї будь-якого нерухомого чи цінного рухомого майна та визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2019 року і до досягнення ним повноліття. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: approved