Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненнями до нього до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступне. 10.12.2012р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №2625. Відповідно до вищезазначеного договору (п. 1.1.) банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 137 000 грн., а позичальник у свою чергу зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 17,5 % річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором. Кредит надавався строком на 180 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09.12.2027 р. на придбання житла (квартири). Крім того, з позичальником [PERSON] був укладений нотаріально - посвідчений договір іпотеки нерухомого майна, зареєстрований в реєстрі №4277 від 10.12.2012, згідно якого, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна житлова квартира під номером [ADDRESS] . Згідно п.1.4. іпотечного договору вартість предмету іпотеки визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності -ТОВ «Біоро Полекс», становить 215\~806 грн. Проте, всупереч ст. ст. 525,1049 Цивільного кодексу України, п. 1.1., п. 1.5., п. 4.3.2 кредитного договору позичальник [PERSON] , в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань та перестав виконувати умови кредитного договору, що призвело до порушення графіку погашення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість Станом на 24.04.2019р. заборгованість по кредитному договору не погашена, позичальник ухиляється від виконання умов кредитного договору. Іпотекодавцю, на виконання п.п. 4.2.2 кредитного договору та п. 6.1 іпотечного договору, направлялась вимога про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 10.12.2012 №2625 (вих. №116.20-05/113 від 18.02.2019), та вимога про звільнення житлового приміщення (квартири) (вих. Л № 116.20-05/112 від 18.02.2019). Вимоги були особисто вручені боржнику під час зустрічі під особистий підпис, але вимоги банку залишились без належного реагування. Заборгованість [PERSON] за умовами договору про іпотечний кредит № 2625 від 10.12.2012 станом на 24.04.2019, а також нарахованої пені, інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми становить 80068,35 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до іпотечного договору від 10.12.2012, зареєстрованого в реєстрі № 4277, а саме: двокімнатна квартира під номером [ADDRESS] , загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу /ВТВ/454280, ВТВ/454281 від 06.12.2012 p., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. 06.12.2012 року за № 4112 з метою погашення заборгованості за кредитним договором №2625 від 10.12.2012р., розмір якої станом на 24.04.2019, становить 80068,35 грн. визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою вартістю на рівні справедливої ціни визначеною на стадії виконавчого провадження, окрім того, виселити [PERSON] та всіх мешканців, які зареєстровані за адресою місцезнаходження предмету іпотеки, а саме: [ADDRESS] із зняттям їх з реєстрації та стягнути з нього судові витрати в сумі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Згідно \~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; \~відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.12.2012р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №2625 (а.с. 6-8). Відповідно до вищезазначеного договору (п. 1.1.) банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 137 000 грн., а позичальник у свою чергу зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 17,5 % річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені Кредитним договором. Кредит надавався строком на 180 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09.12.2027 р. на придбання житла (квартири). Крім того, з позичальником [PERSON] був укладений нотаріально - посвідчений договір іпотеки нерухомого майна, зареєстрований в реєстрі №4277 від 10.12.2012, згідно якого, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна житлова квартира під номером [ADDRESS] (а.с. 10-16). Згідно п.1.4. іпотечного договору вартість предмету іпотеки визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності -ТОВ «Біоро Полекс», становить 215\~806 грн. Проте, всупереч ст. ст. 525,1049 Цивільного кодексу України, п. 1.1., п. 1.5., п. 4.3.2 кредитного договору позичальник [PERSON] , в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань та перестав виконувати умови кредитного договору, що призвело до порушення графіку погашення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості чи процентами, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за кредитним договором, та стягнути заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на 24.04.2019р. заборгованість по кредитному договору не погашена, позичальник ухиляється від виконання умов кредитного договору.. Іпотекодавцю, на виконання п.п. 4.2.2 кредитного договору та п. 6.1 іпотечного договору, направлялась вимога про дострокове повернення кредиту за кредитним договором від 10.12.2012 №2625 (вих. №116.20-05/113 від 18.02.2019), та вимога про звільнення житлового приміщення (квартири) (вих. Л № 116.20-05/112 від 18.02.2019). Вимоги були особисто вручені боржнику під час зустрічі під особистий підпис, але вимоги банку залишились без належного реагування (а.с. 20-21). Відповідно до п. 6.1. Іпотечного договору іпотекодержатель набуває, право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або його відповідна частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем та/або боржником будь-якого з своїх обов`язків, передбачених договором. Пунктом 6.2. договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-який спосіб, не заборонений законодавством, в тому числі за рішенням суду. До того ж, в силу приписів статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином заборгованість [PERSON] за умовами договору про іпотечний кредит № 2625 від 10.12.2012р. станом на 24.04.2019, а також нарахованої пені, інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми становить 80068,35 грн., з них: 74022,17 грн. - заборгованість за кредитом; 5112,50 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту; 218,32 грн. - сума заборгованості інфляційних витрат; 101,45 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 613,91 грн. - пеня по прострочених відсотках та основному боргу (а.с.28-32). У порушення вказаних вище норм закону та умов договору про іпотечний кредит відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідності. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 572 ЦК України,ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. Закону України «Про іпотеку`кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Відповідно дост.1 Закону України "Про іпотеку"іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч.1ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов`язань з боку боржника. Оскільки в зв`язку із невиконанням умов кредитного договору у позичальника утворилася заборгованість, за умовами договору іпотеки та відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку"банк набув право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.33, ч.1 ст.41 Закону України "Про іпотеку" у випадку не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року № 6-340 цс15, яка згідно зі ст. 360-7ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Звернення позивача до суду з даним позовом свідчить про невиконання боргових зобов`язань з боку позичальника перед банком, з чого слідує, що вимоги банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Частиною другою ст. 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів і членів їх сімей. Виселення провадиться в порядку, встановленому законом, зокрема ст. 109 ЖК Української РСР. За змістом наведених норм закону особам, яких виселяють із житла, що є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається лише у тому разі, якщо іпотечне житло було придбане за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою. Однак суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про виселення [PERSON] \~та всіх\~мешканців,\~які зареєстровані за адресою місцезнаходження предмету іпотеки, а саме: [ADDRESS] із зняттям їх з реєстрації, так як суду не надано відомостей про зареєстрованих та проживаючих осіб за даною адресою, в тому числі і відповідача, ці особи не встановлені та не залучалися в якості співвідповідачів або третіх осіб під час розгляду даного позову, що може порушити їх права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1921 гривень. На підставі Конституції України, ст.ст.526,572,611, 625,626,629,638,1046-1047,1049ЦК України,

Outcome: partial