Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог [PERSON], Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просить суд в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 50614,39 шв.фр., що згідно курсу НБУ складає 349397,87 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 11064708001 від 25.10.2006, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на жилий будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 93,3 кв. м.; житлова площа: 39,6 кв. м. (на підставі Договору іпотеки № б/н від 26.10.2005) шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на жилий будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 93,3 кв. м.; житлова площа: 39,6 кв. м. Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на жилий будинок: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 93,3 кв. м.; житлова площа: 39,6 кв. м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним будинком. Виселити з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] відповідача [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. Витребувати від [PERSON] та передати ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Особи, що беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримує позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Треті особи не пояснили причини неявки та заяв про відкладення судового розгляду справи чи розгляду справи без їх участі не подавали.Неявка третіх осіб - [PERSON] та представника реєстраційної служби, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. 25.10.2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11064708000. 09.02.2009 року між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору, згідно якої сторони домовилися, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватися як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11064708000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку банку, а саме № 11064708001. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит в сумі: 27450,00 шв.фр., який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 25.10.2013 року або достроково зі сплатою 8,99 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: жилий будинок за адресою [ADDRESS]; загальна площа: 93,3 кв. м.; житлова площа: 39,6 кв. м., що підтверджується Договором іпотеки № б/н від 26.10.2005 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] за р. № 1847 і зареєстрованого в державному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 серпня 2006 року. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 30614,39 шв.фр., що згідно курсу НБУ складає 349397,87 грн., яка складається з: - 18952,60 шв.фр., що згідно курсу НБУ складає 216303,44 грн. - заборгованість за кредитом; - 11661,79 шв.фр., що згідно курсу НБУ складає 133094,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів суд констатує, що вони врегульовані нормами ЦК України 2003 року. та нормами Закону України "Про іпотеку". Позивач, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Законом України "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, існують всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього. З метою захисту прав та інтересів Позивача, у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, існують всі підстави для припинення права власності Іпотекодавця ( в т.ч. право володіння, користування і розпорядження) на предмет іпотеки. Так, відповідно до ст. 317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Крім того, для проведення реєстрації права власності до реєстраційної служби необхідно подати документи, які відсутні у Іпотекодержателя та перебувають у Іпотекодавця. Необхідний перелік документів передбачено "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011 року №703 тз. ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За умовами Договору іпотеки, Іпотекодавець зобов'язувався не порушувати права Ітотекодержателя. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів Позивача, існують всі підстави для витребування від Іпотекодавця технічного паспорту та правовстановлюючого документу на предмет іпотеки (або їх дублікати). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Проаналізувавши у сукупності встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений ним спосіб та припинення права власності іпотекодавця на предмет іпотеки є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно із ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, що узгоджується із положеннями ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців житлового будинку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про виселення відповідача із житлового будинку, який є предметом іпотеки, підлягає задоволенню. Доказів на підтвердження складу інших осіб, що зареєстровані та/або є мешканцями житлового будинку-предмету іпотеки суду не надано. З цих підстав не підлягає задоволенню вимога про виселення усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 3737,58 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial