Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: -встановити факт втрати Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року на ім`я [PERSON] ; -визнати за, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, площею 5,7687 гектарів в межах згідно з планом, яка на день смерті належала [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 20 березня 2003 року, №338/2003, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №228/11. Вказана земельна ділянка розташована на території Маразліївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] та призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21 листопада 2014 року кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. В судове засідання представник Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14 грудня 2014 року. На день смерті померлому, [PERSON] , на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,7687 гектарів в межах згідно з планом, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 20 березня 2003 року, №338/2003, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №228/11. Вказана земельна ділянка розташована на території Маразліївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] та призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21 листопада 2014 року кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Вартість земельної ділянки згідно нормативно-грошової оцінки становить 104831,64. Земельна ділянка знаходиться в оренді СФГ «Колос» код ЄДРПОУ 21011485 в особі [PERSON] , що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 01 грудня 2014 року. [PERSON] , [INFO] заповів позивачу, [PERSON] , 1958 року народження належну йому земельну ділянку № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , розміром 5,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маразліївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області і належала йому на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на право власності серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року. Заповіт посвідчено за місцем його проживання, секретарем виконавчого комітету Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Топор А.І. та зареєстровано в реєстрі за №230. Право на спадкування мають особи визначені в заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до положеньст. 34 Закону України "Про нотаріат"видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] у встановлений строк, звернувся до державного нотаріуса Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини згідно Заповіту, що підтверджується копією заяви позивача від 19 лютого 2018 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51647835 від 20 квітня 2018 року. Але у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку було відмовлено, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову вчинення нотаріальних дій від 13 лютого 2019 року вих. №122/02-31 від 13 лютого 2019 року. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року на ім`я [PERSON] був втрачений. Пзивачем були вжиті заходи щодо розшуку втраченого державного акту, а саме опубліковане відповідне оголошення про втрату Державного акту в газеті "Торнадо", однак позитивних результатів вказані заходи не дали, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.1 ППВСУ від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою ПВСУ від 25.05.1998 року №15) вказується, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 315 ЦПК України вважає необхідним встановити факт втрати Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року на ім`я [PERSON] , а також відповідно до ст. 392 ЦК України визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, площею 5,7687 гектарів в межах згідно з планом, яка на день смерті належала [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 26 червня 2003 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 20 березня 2003 року, №338/2003, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №228/11. Вказана земельна ділянка розташована на території Маразліївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] та призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21 листопада 2014 року кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved