Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 26 січня 2007 року між публічним акціонерним товариством "Західінкомбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 2601/07, відповідно до якого Банк надав, а позичальник одержав грошові кошти в сумі 40 000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 26 січня 2012 року. Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного договору позичальник зобов"язувався забезпечити своєчасне повернення одержаних кредитних коштів та сплачувати проценти, нараховані на залишок заборгованості. Для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитиним договором 26 січня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого остання передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Протягом строку дії договору [PERSON] порушував його умови, в зв`язку з чим станом на 11 серпня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 82 796, 69 доларів США та 58 208, 94 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 40 000, 00 доларів США; заборгованість за відсотками - 23 689, 76 доларів США; пеня - 58 208, 94 грн.; штраф у розмірі 19 106, 93 доларів США. Посилаючись на невиконання позичальником умов Кредитного договору, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь банку вищевказану суму заборгованості за кредитиним договором та звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності та стягнути з відповідачів судовий збір. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року до справи в якості правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансову компанію "Профкапітал", в зв"язку з укладеним між установами 14 лютого 2019 року Договору № 2018-12-29-000001-8 про відступлення прав вимоги. Представник позивача у судове засідання не з"явився, подав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі. Відповідачі будучи неодноразово повідомленими, по останньому відомому місцю проживання про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд до відома не поклали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 січня 2007 року між публічним акціонерним товариством "Західінкомбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 2601/07, відповідно до якого Банк надав, а позичальник одержав грошові кошти в сумі 40 000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 26 січня 2012 року. Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного договору позичальник зобов"язувався забезпечити своєчасне повернення одержаних кредитних коштів та сплачувати проценти, нараховані на залишок заборгованості. Для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитиним договором 26 січня 2007 року між публічним акціонерним товариством "Західінкомбанк" та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Банк свої зобов"язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Натомість позичальник протягом дії кредитного договору порушував його умови, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 82 796, 69 доларів США та 58 208, 94 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 40 000, 00 доларів США; заборгованість за відсотками - 23 689, 76 доларів США; пеня - 58 208, 94 грн.; штраф у розмірі 19 106, 93 доларів США. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року за № 5 встановлено, що задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. При вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку). Згідно ч. 1 ст. 33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статею 12 цього Закону, за якою звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов"язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов"язання, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України. Забезпечувальне зобов"язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов"язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов"язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов"язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов"язанням відсутня. Разом з тим, відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року до участі у розгляді даної справи залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансову компанію "Профкапітал" в якості правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", в зв"язку з укладеним між вказаними установами 14 лютого 2019 року Договору № 2018-12-29-000001-8 про відступлення прав вимоги. Виходячи із вищенаведеного та зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свої зобов"язанння за кредитним договром не виконав, а відповідачка [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором передала в іпотеку належне їй нерухоме майно, то суд вважає, що слід стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати і звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності. На підставі наведеного та ст.ст. 525, 526, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 33, 35, 39 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: approved