Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

11.08.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", третя сторона: [PERSON] про стягнення заробітної плати з Відокремленого Підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" за період вимушеного простою, у якій просить: стягнути з Акціонекрного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на його користь середню заробітну плату за час вимушеного простою в зв`язку з незаконним виводом його до простоюб з 21.11.2019 року по цей час при працюючому підприємстві із розрахунку середньоденної заробітної плати 954,3 грн. В обґрунтування позову зазначає, що він працює у ВП «ДТЕК Криворізька ТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» машиністом енергоблоку котлотурбінного цеху. Наказом №1475 від 21.11.2019 року за підписом директора ВП «ДТЕК Криворізька ТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» його вивели у тривалий простій на період з 22.11.2019 року до 31.12.2019 року, в наказі вказано, що він виданий на виконання наказу АТ «ДТЕК Дніпроенерго» №78 від 21.11.2019 року, з метою запобігання повного припинення діяльності АТ «ДТЕК Дніпроенерго». Наказом № 1593 від 24.12.2019 року його періодично виводили у тривалий простій з 01.01.2020 року до 29.02.2020 року, у якому знаходиться по цей час. В преамбулі наказу вказано, що даний наказ виданий на виконання наказу АТ «ДТЕК Дніпроенерго» №87 від 24.12.2019 року, з метою запобігання повного припинення діяльності АТ «ДТЕК Дніпроенерго». В період з 21.11.2019 року по 10.08.2020 рік знаходиться у тривалому простої, майже 8 місяців та 20 днів. Одноразово був виведений на роботу на дві робочі зміни: 30.07.2020 року та 31.07.2020 року, для спроби втягнути його до незаконного підписання угоди про зміну його режиму роботи. Вважає, що для запровадження простою на підприємстві в період з 22.11.2019 року і по цей час відсутні передбачені законом підстави, оскільки зупинення роботи ВП «ДТЕК КТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» та підрозділу підприємства (цеху), у якому він працює, не відбувалося у вказаний період, підприємство та усі його ланки продовжувало працювати та відпускати вироблену продукцію. Зупинки виробництва та діяльності АТ «ДТЕК Дніпроенерго» та роботи ВП «ДТЕК КТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» не було. В період з 22.11.2020 року по цей час він згідно наказів №1497 від 21.11.2019 року та №1593 від 24.12.2019 року, примусово, без належних підстав, без його на те згоди, АТ «ДТЕК Дніпроенерго» позбавило його отримувати належну заробітну платню, яку отримував як би не знаходився у простої, відраховувати податки державі та відрахування в пенсійний фонд, натомість АТ «ДТЕК Дніпроенерго» нарахувало йому лише 2/3 його окладу, а з 01.04.2020 року нарахування складали менше половини його окладу, АТ «ДТЕК Дніпроенерго» мотивувало ці дії переведенням його на роботу в інший режим роботи, хоча він увесь цей термін знаходився у тривалому простої та мав би отримувати 2/3 свого окладу згідно до норми закону. На весь цей час він не надавав своєї згоди: на переведення його до простою, на зміну для нього істотних умов праці та у відношенні зниження його заробітної платні. АТ «ДТЕК Дніпроенерго» належним чином не зафіксувало виявлення факту простою, оскільки не було оформлено акту простою де фіксуються причини, які зумовили припинення роботи. Були видані тільки загальні накази по підприємству: №1475 від 21.11.2019 року та №1593 від 24.12.2019 року про продовження простою, з яким його ознайомили тільки 18.02.2020 року. Яких не будь наказів про перевід його у простій не видавалося та до його відома не доводилося, з графіками його виходів на роботу (змінності) за грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2020 року його зовсім не ознайомлювали, що є порушенням п.13 Типових правил №213. Зазначив, що посилаючись на ст.34 КЗпП у наказах від21.11.2019 року та від 24.12.2019 року директор ВП «ДТЕК Криворізька ТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» ні яким чином не спробував виконати вимоги «у разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця». Для пояснення причин виведення частини персоналу на Криворізькій ТЕС у простій персоналу підприємств, на офіційних інформаційних порталах ДТЕК доводило інформацію про велике імпортування з Росії та Білорусі електроенергії, потім про аномально теплу зиму, запровадження уповноваженими державними органами «прайс-кеп», тобто верхньої межі ціни на вироблену електроенергію, а також дебіторської заборгованості в сумі 6,9 млрд. грн.. ДТЕК Енерго, однак зниження рентабельності виробництва через брак обігових коштів, дебіторську заборгованість та інші чинники не є та не можуть бути підставами для запровадження простою або його продовження для працівників станції. Окрім того, наведена інформація на офіційних інформаційних порталах ДТЕК носить виключно загальний характер, не підтвердженні будь якими доказами, носять ознаки зловживання становищем ДТЕК на вітчизняному ринку електричної енергії. Тому, підстав щодо виводу у простій персоналу підприємства немає. Середньомісячна заробітна плата за час ненадання позивачу можливості працювати обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Його заробітна платня за вересень 2019 року складала 22818,79 грн., за жовтень 2019 року - 20126,30 грн., в результаті цього середньоденна заробітна плата за два місяці складає 954,30 грн. (а.с.1-5). Ухвалою суду від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с.14). 01.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що основною причиною введення простою та неповного робочого часу в АТ «ДТЕК Дніпроенерго» є суттєве погіршення фінансового стану товариства протягом 2019 року, внаслідок дії негативних технологічних та фінансово-економічних обставин, що об`єктивно унеможливили подальшу роботу відокремлених підрозділів АТ «ДТЕК Дніпроенерго» у штатному режимі. Погіршення фінансового стану викликане різними та незалежними від АТ «ДТЕК Дніпроенерго» обставинами, зокрема: скороченням об`ємів виробництва та реалізації електричної енергії; встановленням тарифів на електричну енергію нижче собівартості її виробництва; критичною заборгованістю ДП «Енергоринок» перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» за відпущену електричну енергію. Щодо збитковості виробництва електричної енергії у 2019 році зазначила, що АТ «ДТЕК Дніпроенерго» через свої відокремлені підрозділи здійснює господарську діяльність з виробництва електричної енергії та виробництва, постачання теплової енергії споживачам. Зазначена діяльність здійснюється у відповідності до встановлених Ліцензійних умов, Особливістю такої діяльності є встановлене на законодавчому рівні державне регулювання та відпуск виробленої електричної та теплової енергії за встановленими повноважними органами цінами. Цінові обмеження щодо продажу електроенергії, які визначені на державному рівні НКРЕКП не дають змоги на покриття витрат ТЕС на виробництво електричної енергії. Нерентабельність виробництва теплової та електричної енергії негативно позначилось на фінансовому становищі АТ «ДТЕК Дніпроенерго». Але збиткова робота електростанцій не може бути припинена (призупинена), бо вони є об`єктами критичної інфраструктури. Щодо скорочення об`ємів виробництва та реалізації електричної енергії у 2019 році зазначила, що особливості регулювання відносин в електроенергетиці викликані об`єктивними умовами функціонування галузі: постійним і безперервним збалансуванням виробництва і споживання електричної енергії, для забезпечення якого встановлюється єдине централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергетичною системою України. 18.09.2019 року були внесені зміни до ЗУ "Про ринок електричної енергії" та виключено частину восьму статті 67, яка передбачала заборону продажу та/або постачання електричної енергії, імпортованої з Російської Федерації, за двосторонніми договорами та на внутрішньодобовому ринку електроенергії України. Ці законодавчі зміни призвели до надходження на ринок електричної енергії України електричної енергії, імпортованої з Російської федерації. За даними сайту НЕК «Укренерго», в 2019 році обсяг імпорту електричної енергії в Україну порівняно з 2018 роком зріс в 88 раз (з 30,678млн кВт*год. до 2 698,552 млн. кВт*год.). Це зростання відбулося за рахунок зменшення обсягу закупівлі електричної енергії у вітчизняних виробників. Додатковими чинниками зниження обсягів виробництва електричної енергії є падіння енергоспоживання внаслідок зниження промислового виробництва та аномально теплої осені та зими. Щодо зростання заборгованості ДП «Енергоринок» перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» зазначила, що відокремлені підрозділи АТ «ДТЕК Дніпроенерго» весь обсяг виробленої електричної енергії зобов`язані передавати ДП «Енергоринок», яке до 01.07.2019 р. виконувало функцію оптового ринку електричної енергії України, за встановленими (регульованими) тарифами. Однак, ДП «Енергоринок» не здійснив оплату придбаної електричної енергії протягом 2019 року на суму 473,38 млн.грн. Сформована за попередньої моделі ринку та не погашена до теперішнього часу заборгованість призвела до дефіциту обігових коштів товариства та збільшення кредиторської заборгованості. Розмір кредиторської заборгованості ДП «Енергоринок» перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» станом на 31.07.2019 року складає 1,870 мільярдів гривень. Сума кредиторської заборгованості ДП «Енергоринок» перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» залишилась незмінної станом на 11.08.2020 року. Вищезазначені обставини призвели до суттєвого погіршення фінансового стану АТ «ДТЕК Дніпроенерго», що унеможливило роботу ТЕС в звичному режимі, загрожувало повній зупинці генеруючого обладнання та поставило під загрозу здоров`я і життя персоналу. Щодо повної зупинки виробництва зазначила, що кризова ситуація охопила не тільки АТ «ДТЕК Дніпроенерго», але й інші підприємства в енергетичній галузі. Укрелектропрофспілка, яка об`єднає більшість працівників енергетичної галузі також приймала участь у заходах для подолання кризи. До поліпшення фінансового стану АТ «ДТЕК Дніпроенерго» не має можливості працювати у звичайному режимі. Для зменшення витрат та збереження робочих місць воно змушене ввести простій та режим неповного робочого часу. Дотримання підстав та процедури запровадження простою та режиму неповного робочого часу на ДТЕК Криворізька ТЕС підтверджено перевіркою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області. Під час інспекційного відвідування було перевірено процедуру ознайомлення працівників станції з наказами про введення простою. За результатами інспекційного відвідування порушень в частині оформлення простою, оплати простою, зміни істотних умов праці - не встановлено. На виконання вимог п.3 Правил, на ДТЕК Криворізька ТЕС щорічно розробляються графіки змінності для оперативного персоналу, до категорії яких відноситься позивач. Так, на 2020 графіки змінності для оперативного персоналу станції затверджено та доведено до відома персоналу наказом від 31.10.2020 №1391 «Про норму робочого часу на 2020 рік. Щодо вимог стягнути середню заробітну плату за час вимушеного простою в зв`язку з незаконним виводом до простою з 01.01.2020 із розрахунку середньоденної заробітної плати зазначила, що у АТ «ДТЕК Дніпроенерго» діє грейдингова система оплати праці, яка відповідає чинному законодавству України та забезпечує тісний зв`язок між ефективністю працівника та рівнем його заробітної плати. З 22 листопада 2019 року працівники ДТЕК Криворізька ТЕС, які були виведені в простій, виконання своїх посадових обов`язків не здійснювали, до виконання жодних виробничих завдань не залучалися, на території ДТЕК Криворізька ТЕС не перебували, а самостійно на власний розсуд визначали в цей період місце свого перебування і рід своїх занять. Тому законодавчі підстави для перерахунку заробітної плати працівникам, які перебували в простої, відсутні, адже в цьому випадку відсутній основний критерій для нарахування заробітної плати - виконання ними роботи згідно умов укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). На підставі вказаної законодавчої норми та п. 19 Додатку 2 до Колективного договору АТ «ДТЕК Дніпроенерго», оплата працівникам ДТЕК Криворізька ТЕС, які перебували в простої з 22 листопада 2019 року здійснювалася в розмірі двох третин встановленого працівнику посадового окладу, виплата проводилася у строки встановлені Колективним договором (а.с.27-34). 04.11.2021 року на адресу суду надійшли заперечення позивача на відзив відповідача, згідно яких зазначає, що відповідач вказує, що простій на підприємстві ввели з приводу суттєвого погіршення фінансового стану підприємства протягом 2019 року, в наслідок дії негативних та фінансово-економічних обставин, що унеможливлювали роботу відокремлених підрозділів АТ «ДТЕК Дніпроенерго» в штатному режимі, але який режим же режим є штатний, представник відповідача не зазначила і як це пов`язане з зупиненням роботи теж не довела. Зазначає, що зупинення роботи підприємства, на якому він працює не відбувалося, а простій був введений начебто «для запобігання повного припинення діяльності Товариства». Представник відповідача посилається на те, що збиткова робота електростанції не може бути припинена, бо вона є об`єктом критичної інфраструктури, але не зазначає, що АТ «ДТЕК Дніпроенерго» для недопущення нерентабельності роботи підрозділів перевів відокремлений підрозділ на роботу мінімальним складом з роботою енергоблоку №1 який пройшов реконструкцію та економічно працює. Також представник відповідача не доводить до суду, що інші енергоблоки знаходилися у резерві згідно даних Інтернет сайту «Стан блоків ТЕС та АЕС» з можливістю їх вилучення у роботу згідно команди диспетчера електромережі. Підприємство і цех, в якому він працює, який займається виробництвом електричної і теплової енергії працював впродовж усього його часу знаходження у простої, підтверджує і представник відповідача надавши у відзиві дані про обсяги відпуску електричної енергії у 2019 році. Вважає, що АТ «ДТЕК Дніпроенерго» порушило ліцензійні умови господарської діяльності, а саме вимоги підтримання енергоблоків у резерві в частині забезпечення їх персоналом, вививши персонал і його також до простою. Представник відповідача не довела належним чином, що обладнання на якому він працював зупинилося і через це його начебто відправили до простою. Представник відповідача приводить у відзиві факти нерентабельності роботи АТ «ДТЕК Дніпроенерго» за 2019 рік, але простій для нього був введений з 22.11.2019 року і якщо представник відповідача посилається на наслідки дії негативних та фінансово-економічних обставин що унеможливлювали роботу відокремлених підрозділів АТ «ДТЕК Дніпроенерго» в штатному режимі, як на причину введення простою, то було б варто представнику відповідача надати факти не рентабельності роботи у 2020 році. Вважає, що навмисно представник відповідача не довела до відома суду, що ДТЕК замість того щоб виробляти власними електростанціями електричну енергію у другій половині 2019 року став самим великим імпортером електричної енергії в Україну. Це свідчить про те, що імпорт електроенергії з Російської Федерації став приводом зменшення обсягу відпуску електричної енергії АТ «ДТЕК Дніпроенерго» яке входить у енергохолдінг ДТЕК ЕНЕРГО, як стверджує у своєму відзиві відповідач та й зниження відпуску електричної енергії як такого не відбувалося. В період 2016 - 2018 років також було зниження виробництва, були й зупинки виробництва, але відповідач не виводив персонал цеху у довгостроковий простій більше ніж 3 місяці. Зазначає, що так як компанія ДТЕК, позиціонує себе як компанія що працює в правовому полі, то вона має виконувати Закони України та ліцензійні умови. Виходячи з вищезазначеного на підприємстві має бути за штатним розкладом постійно знаходитися мінімальна кількість робітників на 7 енергоблоків, які знаходяться в роботі чи резерві енергосистеми, та вони не можуть займатися іншими видами діяльності окрім зазначених в їхніх посадових інструкціях. Тому взагалі простою персоналу не може бути. Натомість керівництво АТ «ДТЕК Дніпроенерго» нехтуючи національною безпекою України перевело його до простою, хоча його колеги по цеху у цей період продовжували працювати не виходячи у простій. На весь цей час він не надавав згоди на переведення його до простою. АТ «ДТЕК Дніпроенерго» належним чином не зафіксувало виявлення факту простою, оскільки не було оформлено акту простою, де фіксуються причини, які зумовили припинення роботи. Також з графіками його виходів на роботу (змінності) грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2020 року його зовсім не ознайомлювали та не узгоджували з незалежною профспілкою «Захист праці» членом якої він є з 03.03.2020 року, що є порушенням п.13 Типових правил №213, лист Мінпраці від 05.05.2011 року №149/13/116-11 «Затвердженні і погодженні графіки слід довести до відома кожного працівника не пізніше ніж за місяць до їх введення». Представник відповідача посилається на те, що ст.34 КЗпП не передбачає зупинку усього підприємства. Але у наказі №1593 від 24.12.2019 року в п.1 зазначено «продовжити до 31 березня 2020 року вимушений простій ДТЕК Криворізька ТЕС не з вини працівників». Тобто п.1 цього наказу вказано, що був продовжений вимушений простій ДТЕК Криворізька ТЕС як відокремлений підрозділ тобто все підприємство. Таким чином, відокремлений підрозділ ДТЕК Криворізька ТЕС повинен був бути зупинений згідно наказу, але по факту зупинення роботи відокремленого підрозділу не відбулося, про це свідчить інформація про обсяг відпуску електроенергії у 2019 році, яку представник відповідача надав у відзиві. Якщо представник відповідача стверджує, що не було простою всього підприємства, а був простій цеху у якому він працює, або зміни в якій він працює, то повинен був би виданий наказ з цього приводу, але ніяких інших наказів не видавалося і з ними його не ознайомлювали. З наказами №1475 від 21.11.2019 року та №1593 від 24.12.2019 року його намагалися ознайомити тільки 18.02.2020 року. Більше з ніякими наказами про продовження або введення простою після 31.03.2020 року на підприємстві відповідач його не ознайомлював, графіки його роботи до нього не доводилися та з його профспілкою у якій він є членом з квітня 2020 року, не погоджувалися. Доказом цього є те, що його за цей період не разу не виводили на роботу з простою та не надсилали йому повідомлень про продовження простою, або зміну його графіку роботи. При цьому його перепустка на підприємство була заблокована За відсутності наказів про продовження простою за після 31.03.2020 року відповідач і досі тримає його у простої Винятком було виведення на два дні на роботу для того щоб спробувати його ознайомити з тим що начебто в нього зміниться режим роботи з жовтня місяця. Усі дії представників відповідача не мали ніякого сенсу через відсутність узгодження їх його профспілкою. Наказ №1593 від 24.12.2019 року передбачав введення простою до 31.03.2020 року, однак він до сьогоднішнього часу знаходиться у довгостроковому простої, але відповідач не видав належного наказу про продовження для нього простою , не засвідчив його актом та не ознайомив його з цим наказом, як і з графіком його роботи у січні-жовтні 2020 року. Що є порушенням оформлення простою. Представник відповідача не надає ні яких пояснень з приводу не ознайомлення його з графіком роботи з січня по вересень 2020 року, а також погодження цих графіків з профспілкою «Захист Праці» членом якої він є. Використовуючи наказ №1391 від 31.10.2019 року представник відповідача вводить суд в оману, що нібито щорічні графіки змінності для оперативного персоналу яким він є, це щомісячні графіки його змінності які згідно «Типового положення» п.13 повинні доводитися до нього за 1 місяць до введення їх у дію. Але на графіку роботи оперативного персоналу на 2020 рік відсутнє його прізвище. Також наказом №1391 від 31.10.2019 року пунктом 2 передбачається «начальникам цехів що мають змінний персонал подавати щомісячно до 15 числа поточного місяця на перевірку та узгодження графіки роботи з вказаними прізвищами змінного персоналу на наступний місяць, для якого встановлений підсумковий облік робочого часу, складені з урахуванням затвердженої норми і надання додаткових днів відпочинку, встановлених графіком роботи». Тобто наказ №1391 написано у преамбулі виданий з метою дотримання балансу робочого часу на 2020 рік і чітко п.2 встановлює необхідність видання та узгодження щомісячно графіків змінності. Зазначає, що у зв`язку з безпідставним оголошенням йому простою у роботі, він не отримував від відповідача належної заробітної плати, яку отримував би якби не перебував у простої, тому вважає, що відповідач зобов`язаний оплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, обумовлений незаконним простоєм. На підставі викладеного просить задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі (а.с.100-108 - том 1). 17.11.2020 року на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив позивача, згідно яких заперечують проти доводів позивача та просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному об`ємі, оскільки міркування позивачів щодо реального фінансового стану компанії на момент введення простою, зроблені на підставі аналізу з відкритих Інтернет ресурсів, тому їх не можна брати до уваги. Відповідачем, після введення простою на підприємстві було забезпечено мінімальну кількість працівників для забезпечення виробничих процесів, а саме роботи одного енергоблоку. Основною обставиною введення простою на виробництві є зменшення виробництва електричної енергії та необхідність зменшення виробничих витрат. Внаслідок скорочення об`ємів виробництва з листопада 2019 року через дію об`єктивних чинників на ДТЕК Криворізька ТЕС знаходиться тільки енергоблок №1 (першої черги). Його періодично підміняють енергоблок №3 (першої черги) та енергоблок №5 (другої черги). Енергоблоки №2, 4, 8, 10 не працюють та знаходяться в резерві. Відповідно до наказу від 22.02.2019 року №648 на ДТЕК Криворізька ТЕС проведено реконструкцію котла П-50 енергоблоку №1 з переведенням його на спалювання вугілля газової групи і розширенням маневрового діапазону. Після реконструкції блок №1 підключено до єдиної енергетичної системи з 01.10.2019 року. Допуск до роботи працівників, які забезпечують виробничі процеси в енергетиці, але не пройшли підготовку і перевірку знань забороняється. Допуск до самостійної роботи на блоку №1 після реконструкції мають право ті працівники, що пройшли навчання за програмою «Експлуатація установок пило приготування котла при роботі на вугіллі газової групи» та склали успішно іспит. Позивач є машиністом енергоблоку до функціональних обов`язків віднесено забезпечення безперебійної та економічної роботи основного і допоміжного устаткування першої черги. Допуску до самостійної роботи після реконструкції блоку №1 позивач не отримував. На момент введення простою позивач був членом ППО КТЕС ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» та припинив членство в організації з 01.04.2020 року. Вимушений простій не з вини працівників введений з 21.11.2019 року на ДТЕК Придніпровська ТЕС та ДТЕК Криворізька ТЕС згідно наказу АТ «ДТЕК Дніпроенерго» від 21.11.2019 року №78. На виконання цього наказу виданий наказ від 21.11.2019 року №1475 «Про введення простою», який погоджено з головою діючої на підприємстві профспілковою організацією - ППО КТЕС ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго». Жодних змін щодо питань робочого часу відносно позивача, які потрібно вирішувати з виборним органом ППО, членом якої є позивач після 22.11.2019 року не відбувалися (а.с.124-127 - том 1). 17.11.2020 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву, згідно яких зазначають, що робітниками котлотурбінного цеху ВП КТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго» на установчих зборах ПО «Захист праці» у ВП КТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго» згідно протоколу №1 від 03.03.2020 року було створено 03.03.2020 року профспілкову організацію «Захист праці» у ВП КТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго», на яких [PERSON] було обрано членом профспілкового комітету профспілки. Керівництво ВП КТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго» постійно порушує у відношенні позивача трудове законодавство. Після того як позивач став членом профспілкового комітету, керівництво підприємства не разу не погодило з профспілковою організацією «Захист праці» графіки змінності роботи позивача, що є порушенням п.13 Типових правил №213. Директор ВП КТЕС «ДТЕК Дніпроенерго» не узгодив з профспілкою накази №264 від 30.03.2020 року, №294 від 23.04.2020 року, №324 від 12.05.2020 року про зміну позивачу істотних умов праці, що є порушенням ЗУ «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності». Вважають, що простої на підприємстві не оформлені належним чином з оформленням акту простою та виданням індивідуальних наказів. При цьому підприємство і котлотурбінний цех у якому працює позивач продовжує працювати та відпускати продукцію. На роботу ходять його колеги машиністи енергоблоку, а позивача за його активну профспілкову діяльність позбули можливості працювати для отримання гідної зарплати, що є порушенням КЗпП України. Крім того, не узгодивши з профспілковим комітетом ПО «Захист праці» свої дії по виводу позивача до простою, що змінило умови його труда та оплати, директор ВП КТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго» порушив вимоги ч.2 ст.252 КЗпП України (а.с.128-130 - том-1). 28.12.2020 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з АТ «ДТЕК Днпроенерго» на його користь не до отриману заробітну плату за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним виводом його у простій з 22.11.2019 року по 16.12.2020 року із розрахунку середньоденної заробітної плати 954,30 грн. (а.с.150-152 - том-1). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі, навівши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових заявах по суті спору. Представники відповідача [PERSON] , [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «ДТЕК Дніпроенерго». Наказом директора Відокремленого підрозділу «Криворізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» №1475 від 21.11.2019 року «Про проведення простою» на виконання наказу АТ «ДТЕК Дніпроенерго» від 21.11.2019 року №78, з метою запобігання повного припинення діяльності Товариства з 22.11.2019 року до 31.12.2019 року введено простій у ДТЕК Криворізька ТЕС не з вини працівників (а.с.6-7 - том 1). Наказом директора Відокремленого підрозділу «Криворізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» №1593 від 24.12.2019 року «Про продовження простою» на виконання наказу АТ «ДТЕК Дніпроенерго» від 24.12.2019 року №87, з метою запобігання повного припинення діяльності Товариства продовжено до 31 березня 2020 року вимушений простій ДТЕК Криворізька ТЕС не з вини працівників (а.с.8-9 - том 1). Також судом встановлено, що наказом в.о. генерального директора АТ «ДТЕК Дніпроенерго» №29 від 27.03.2020 року «Про введення та продовження простою» пунктом 5 продовжено вимушений простій відокремлених підрозділів Товариства не з вини працівників, визначивши датою закінчення простою дату видання наказу Товариства про його закінчення (а.с. ). Наказом директора Відокремленого підрозділу «Криворізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» №257 від 27.03.2020 року «Про продовження простою» на виконання наказу АТ «ДТЕК Дніпроенерго» від 27.03.2020 року №29 у зв`язку з триваючими негативними фінансово-економічними обставинами в діяльності Товариства, сталим падінням фінансових показників, неможливості роботи у штатному режимі, з метою запобігання повному припиненню діяльності Товариства продовжено вимушений простій ДТЕК Криворізька ТЕС не з вини працівників, визначивши датою закінчення простою дату видання наказу Товариства про його закінчення (а.с. ).Вказані накази позивачем не оскаржуються. З пункту 3.1 наказу про продовження простою вбачається, що позивачу на час простою встановлено заробітну плату в розмірі двох третин встановленого посадового окладу. Судом досліджено табелі обліку робочого часу працівників котлотурбінного цеху за період дії спірного наказу - з 21.11.2019 року по 31.03.2020 року (а.с.223 том 1 - а.с.38, том 2), якими підтверджено перебування позивача в простої, зокрема: - з табелю обліку робочого часу за листопад 2019 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 6 днів (48 год.); - з табелю обліку робочого часу за грудень 2019 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 16 днів (128 год.); - з табелю обліку робочого часу за січень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 23 днів (184 год.); - з табелю обліку робочого часу за лютий 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 11 днів (88 год.); - з табелю обліку робочого часу за березень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 17 днів (136 год.). Судом досліджено табелі обліку робочого часу працівників котлотурбінного цеху за період дії наказу від 27.03.2020 року - з 01.04.2020 року по листопад 2020 року (а.с.39, том 2- а.с.114), якими підтверджено перебування позивачів в простої, зокрема: - з табелю обліку робочого часу за квітень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 14 днів (112 год.); - з табелю обліку робочого часу за травень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 16 дні (128 год.); - з табелю обліку робочого часу за червень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 9 днів (72 год.); - з табелю обліку робочого часу за липень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 15 днів (120 год.); - з табелю обліку робочого часу за серпень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 16 днів (128 год.); - з табелю обліку робочого часу за вересень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 10 днів (80 год.); - з табелю обліку робочого часу за жовтень 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 18 днів (143 год.); - з табелю обліку робочого часу за листопад 2020 року встановлено, що: [PERSON] перебував у простої- 17 днів (136 год.). Позивач вважає, що для введення простою не було підстав, простій введено для змушення його звільнитися, до нього застосовано дискримінацію, а тому простій був вимушений, а відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час простою. Зазначені обставини свідчать що між сторонами виникли трудові правовідносини. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Частиною 3 ст.64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідно до ч.2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Статтею 34 КЗпП України, передбачено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. За положеннями ч. 2,4 ст. 113 КЗпПУ про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується. Наказ № 1593 від 24.12.20219 року, прийнятий на виконання наказу в.о. генерального директора АТ «ДТЕК Дніпроенерго» №87 від 24.12.2019 року «Про організацію та введення простою ДТЕК Запорізька ТЕС і продовження простою ДТЕК Придніпровська ТЕС, ДТЕК Криворізька ТЕС», пунктом 3 якого наказано у зв`язку зі сталим падінням фінансових показників АТ «ДТЕК Дніпроенерго», збільшенням дефіциту обігових коштів та неможливістю роботи у штатному режимі, з метою запобігання повному припиненню діяльності Товариства продовжено до 31.03.2020 року вимушений простій ДТЕК Придніпровська ТЕС, ДТЕК Криворізька ТЕС не з вини працівників. Дія цього пункту не поширюється на директора, головного бухгалтера та працівників ДТЕК Придніпровська ТЕС, ДТЕК Криворізька ТЕС. Тобто, позивача виведено до простою на підставі наказу, але даний наказ № 1593 від 24.12.20219 року стосувався невизначеного кола осіб і позивачем не оскаржуються та не ставиться питання про його скасування. Водночас позивач, в поданій позовній заяві посилаються на статтю 2-1 КЗпП України, відповідно до вимог якої забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. Згідно з частиною другою статті 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. З цього приводу, судом досліджено надані сторонами докази. Судом встановлено, що [PERSON] займає посаду - машиніст енергоблоку котлотурбінного цеху, VIІ група, крім нього, згідно табелю обліку робочого часу, на вказаній посаді перебувають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, з табелів обліку робочого часу встановлено, що вказані особи також перебували у простої, хоча і в інший від позивача строк. Твердження позивача, що його виведено до простою саме через його участь у профспілці, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки рішення про включення його у члени профспілкової організації прийнято на засіданні профкому 03.03.2020 року, тобто після прийняття наказів від 24.11.2019 року та від 24.12.2019 року, інші члени профспілкової організації, зокрема [PERSON] у простої не перебував, а отже, відсутні підстави вважати, що при введені простою до позивача було застосовано дискримінацію. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виконанням не оспоронено та нескасованого наказу № 1593 від 24.12.20219 року та виконанням не оспоронено та нескасованого наказу від 23.03.20220 року про продовження простою права позивача не порушено . Позовні вимог про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного простою позивачі обгрунтовували тим, що внаслідок оголошення простою він не отримав від відповідача належної йому заробітної плати. Згідно з частинами першою та другою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). На підприємстві діє колективний договір, який є внутрішнім нормативним документом відповідача і його положення є обов`язковими для даного підприємства та працівників філії та повинні враховуватись судом при вирішені трудового спору. Відповідно до положень колективного договору, час простою не з вини працівника оплачується відповідно до вимог законодавства (ст.113 КЗпПУ). Отже, якщо простій виник не з вини працівника, то в даному випадку час простою необхідно оплачувати працівникам відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Відповідно до довідки про доходи №158 від 13.10.2020 року, встановлено що [PERSON] з 15.09.1995 року працює у ВП «Криворізька ТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» машиністом енергоблока, загальна сума доходу за період серпень 2019 року по вересень 2020 року становить 149895,23 грн. (а.с.121 - том 1). Оплату праці зі період простою відповідачем здійснено відповідно до вказаного розрахунку і факт оплати праці у розмірі 2/3 від за вказаний у табелі період простою позивачами не оспорюється. Відповідно до частини третьої статті 113 КЗпП України за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Згідно із частини другої статті 7 Закону України «Про охорону праці» працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища. Факт наявності такої ситуації підтверджується спеціалістами з охорони праці підприємства з участю представника профспілки і уповноваженого трудового колективу, а в разі виникнення конфлікту - відповідним органом державного нагляду за охороною праці з участю представника профспілки. За період простою з цих причин не з вини працівника за ним зберігається середній заробіток. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Отже, у випадку простою, не з вини працівника, середній заробіток працівника зберігається, лише коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища. В даному випадку підстави для застосування цих положень не встанволено. За таких обставин, оплата позивачам за час простою заробітної плати в розмірі двох третин встановленого посадового окладу, відповідає положенням ч.1 статті 113 КЗпП України, а їх доводи в цій частині є безпідставними. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Способом захисту прав працівників є, зокрема, можливість оскарження наказів, що стосуються трудових правовідносин. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги, заявлені позивачами, не стосуються оскарження наказів про встановлення та продовження простою, однак лише в межах вирішення такого позову судом може бути з`ясовано питання дотримання правомірності нарахування заробітної плати позивачам, та обрано засіб правового захисту у разі установлення порушеного права чи інтересу позивачів. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Вищевказані накази про встановлення простою, продовження простою не є предметом оскарження у даній справі, що встановлено з позовної заяви, тому посилання позивача на обставини щодо їх неправомірності, як на підставу для задоволення позовних вимог, суд відхиляє, оскільки предметом даного позову не є визнання наказів незаконними та їх скасування. Отже, звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати за час вимушеного простою без пред`явлення вимоги про визнання незаконними саме наказів, на підставі яких позивача було виведено до простою, на думку суду, позивач обрала неефективний спосіб захисту свого порушеного права. У судовому засіданні позивачем надано докази, які він вважає такими, що підтверджують порушенні відносно позивача процедури введення простою, а саме: - наказ АТ «ДТЕК Західенерго» від 21 листопада 2019 року № 46 «Про організацію та введення простою»; - наказ ВП «Дрогобицька ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» від 21 листопада 2019 року № 344 «Про введення простою»; - наказу ВП «Дрогобицька ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» від 24 грудня 2019 року № 374 «Про продовження простою» (до 31 березня 2020 року). та звернуто увагу на наявність правової позиції Верховного Суду у аналогічній справі № 464/1320/20 у постанові від 10.11.2021 року, оскільки підстави за яких було введено простій для робітників АТ «ДТЕК Дніпроенерго» та АТ «Західенерго», які входять до ТОВ «ДТЕК Енерго» є однаковими. Стаття 263 ЦПК України зобов`язує суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно постанови Верховного Суду від 10.11.2021 року у справі № 464/1320/20 Верховний Суд встановив, що: Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року позов первинної профспілкової організації Добротвірської ТЕС задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність АТ «ДТЕК Західенерго» щодо неусунення порушень колективного договору та угоди щодо ВП «Добротвірська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго». Скасовано накази АТ «ДТЕК Західенерго» від 21 листопада 2019 року № 46 «Про організацію та введення простою», від 24 грудня 2019 року № 54 «Про продовження простою» та наказ від 10 січня 2020 року № 3 «Про зміни в організації виробництва та праці та організацію заходів щодо встановлення неповного робочого часу» щодо ВП «Добротвірська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не надано достатньо доказів на підтвердження правомірності введення простою, що свідчить про порушення процедури щодо оголошення простою, оскільки відсутні передбачені статтею 34 КЗпП України умови для оголошення простою, тобто зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами, у зв`язку із чим оскаржувані накази підлягають скасуванню. Постановою Львівського апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Західенерго» задоволено. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідачем дотримано вимог чинного законодавства під час введення простою. Головною причиною введення простою стало вимушене і тривале обмеження роботи станційного обладнання внаслідок суттєвого обмеження з боку НЕК «Укренерго» кількості та потужності енергоблоків в АТ «ДТЕК Західенерго», що здійснює виробництво електричної енергії, та, як наслідок, суттєве погіршення фінансового стану останніх. Крім того, із урахуванням специфіки роботи АТ «ДТЕК «Західенерго» та його структурних підрозділів, повна зупинка роботи підприємства є неможливою. Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем порушено процедуру щодо введення простою, оскільки відсутні передбачені статтею 34 КЗпП України умови для оголошення простою, тобто зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У зв`язку із наведеним, суд першої інстанції обґрунтовано скасував накази АТ «ДТЕК Західенерго» від 21 листопада 2019 року № 46 «Про організацію та введення простою», від 24 грудня 2019 року № 54 «Про продовження простою» щодо ВП «Добротвірська ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго». Разом з тим, у даній справі, ані позивач , ані профспілкова організація до суду з позовом про скасування наказу про введення простою та наказу про продовження простою не зверталась і доказів того, що на час розгляду справи ці накази визнані незаконним та скасовані, суду не надано. Отже дана справа і справа, за результатами якої викладено правовову позицію у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 року № 464/1320/20 є справами з різними субєктами звернення та з різним предметом спору. На підставі викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність у відповідача підстав для встановлення простою, не доведено дій відповідача щодо дискримінації позивача [PERSON] при прийнятті наказів від 21.11.2019 року та від 24.12.2019 року, доведено здійснення оплати часу простою позивача з дотриманням вимог колективнго договору та ст. 113 КЗпПУ та відсутності підстав для збереження за позивачем середнього заробітку на час простою, а тому у задоволенні позовних вимог про стягненн середнього заробітку за час вимушеного простою слід відмовити.

Outcome: dismissed