Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Представник позивача Шимченко Вероніка Віталіївна, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЕТАЛОН" (далі - ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН") звернулася у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 08 серпня 2018 року між ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ4797856, яким було забезпечено автомобіль "Renault 19", державний реєстраційний номер [NUMBER] . 08 травня 2019 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Renault 19", державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Volvo", державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року відповідача визнано винним та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 98000,00 грн. 11 вересня 2020 року на адресу відповідача направлено претензію щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Вимогу відповідач отримав, однак суму страхового відшкодування позивачу не повернув. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН"\~в порядку\~регресу суму страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення. Так, 08 серпня 2018 року між ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 4797856, яким було забезпечено автомобіль "Renault 19", державний реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору з 08 серпня 2018 року по 07 серпня 2019 року включно. 08 травня 2019 року о 15 годині 50 хвилин в м.Житомир по вул.Київське Шосе, № 139, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки "Renault 19", державний номерний знак [NUMBER] , здійснюючи маневр розвороту не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем марки "VOLVO", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зважаючи на зазначене, власник транспортного засобу "Volvo", державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. У зв`язку з настанням страхового випадку, на виконання умов договору, ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" складено страховий акт №712-55206 від 15 червня 2020 року, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становить 98000,00 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №712-55206 від 15 червня 2020 року до суми страхового відшкодування входить: страхова сума за шкоду, заподіяну майну третіх осіб 100000,00 грн, за виключенням франшизи в розмірі 2000,00 грн. Згідно з платіжним дорученням №3247 від 15 червня 2020 року ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 98000,00 грн. Як зазначає представник позивача у поданому ним позові, відповідач не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду у визначені строки, чим порушив п.5 ст.21 Закону України "Про страхування" та п.33.1.4 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в результаті чого у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страховиком страхового відшкодування. Згідно ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до п.5 ст.21 Закону України "Про страхування", страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. У підпункті "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик визнав та добровільно сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях. Вказане позиція повністю узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16 та постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №208/7291/13, від 23 січня 2019 року у справі № 278/443/17, від 23 січня 2019 року у справі № 756/5005/16-ц, від 13 лютого 2019 року у справі №686/21485/17, від 20 лютого 2019 року у справі №753/18489/15-ц, від 20 лютого 2019 року у справі №465/36/17. Отже, встановивши, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія відповідача його визнала, узгодила із потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила його, доводи відповідача про те, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку є підставою для пред`явлення регресного позову, не ґрунтуються на правильному застосуванні підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпункту "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того ПрАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" не доведено, що відсутність письмового повідомлення про ДТП призвело до необґрунтованих виплат. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн. є необґрунтованими та не підлягають до задоволення. Оскільки, позовна заява не підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на позивача.

Outcome: dismissed