Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: Мукачівське об'єднане УПФУ Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту належності правовстановлюючих документів), посилаючись на те, що при оформленні пільгової пенсії, нею подано документи до Мукачівського УПФУ. Однак при прийнятті документів, працівниками УПФУ виявлено розбіжність в написанні імені та по батькові заявника в трудовій книжці, дипломі, свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтвах про народження дітей, зокрема заначено "Хваста Єлизавета Семенівна", а правильним є "Хваста Єлізавета Семенівна". В мотивування вимог заявник вказує на те, що наявність вищевказаних розбіжностей створює перешкоди при оформленні пільгової пенсії, а тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин, яким визнати, що [PERSON] є рідною мамою дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] встановити факт, що трудова книжка серія [NUMBER] від 21.07.1981 року, диплом серія [NUMBER] від 02.07.1980 року, свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.02.1981 року належить [PERSON], [INFO]. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі (а.с. 20). Представник заінтересованої особи Мацалик Л.М. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності представника Мукачівського об'єднаного УПФУ Закарпатської області, щодо заявлених вимог не заперечує (а.с. 21). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, враховуючи, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України - окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В частині вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин, суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Судом досліджено та перевірено в судовому засіданні докази, надані заявником [PERSON] на підтвердження заявленої вимоги та на підставі яких, суд встановив родинні відносини: свідоцтво про народження [PERSON], 25.11.1987 року (серія [NUMBER], запис № 316), свідоцтво про народження [PERSON], [INFO] (серія [NUMBER], запис № 295), згідно в яких в графі "мати" записано [PERSON] (а.с.10-11). Таким чином, враховуючи фактичні, встановлені в судовому засіданні обставини, з'ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, а також зважаючи, що законом не визначено іншого порядку їх встановлення, суд доходить висновку, що в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] Та [PERSON], [PERSON] заява підставна та її слід задовольнити. В частині вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом перевірено в судовому засіданні докази, на підставі яких суд встановив факт, що має юридичне значення: копію трудової книжки серії [NUMBER] від 21.07.1981 року, диплом серії [NUMBER] від 02.07.1980 року (в яких зазначено [PERSON]); копію паспорту ([NUMBER]), копію довідки про РНОКПП [NUMBER], копію посвідчення водія, які належать заявнику [PERSON], [INFO] (а.с. 4-8, а.с.12). З огляду на вищенаведене, враховуючи, що суд з'ясував відомості про встановлений факт та мету його встановлення, беручи до уваги, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, а також зважаючи, що іншого способу встановлення вищезазначеного факту належності правовстановлюючого документу у заявника, крім судового - немає, суд доходить висновку, що вимога в цій частині заяви підставна та підлягає задоволенню. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про встановлення факту, що свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 14.02.1981 року, зареєстроване райвідділом загс м. Свалява належить [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 315 ЦПК України - справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Зважаючи на те, що свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] видано органом державної реєстрації актів цивільного стану, чинним законодавством не передбачено встановлення факту належності особі таких документів, а тому в цій частині вимога до задоволення не підлягає. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: partial