Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

26 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником земельної ділянки, площею 4,0462 га, розташованої на території Лиманської міської ради (колишньої Кіровської селищної ради Краснолиманського району КСП "Росія") Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ДН № 009852 виданим 30 січня 2003 року на підставі рішення Кіровської селищної ради від 30 січня 2003 року № 4/5-31. Однак, у зазначеному документі його ім`я по батькові зазначено як " [PERSON] ", у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу заявника, його ім`я по батькові - " [PERSON] ". Заявник звернувся до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лиманської міської ради з питанням про внесення змін до правовстановлюючого документу, однак, отримав відмову. Через допущену помилку в написанні по батькові заявника він позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Діючим законодавством не передбачено внесення змін до державних актів. Тому заявник звернувся до суду та просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 3). Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, за довіреністю Шуляченко І.О., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без їїучасті, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 18-19). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009852 належить земельна ділянка з кадастровим номером № 1423055700:03:001:0311, площею 4,0462 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Об`єднаної територіальної громади м.Лиман (колишньої Кіровської селищної ради Краснолиманського району) Донецької області. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009852 заявнику був виданий 30 січня 2003 року на підставі рішення Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області 05 сесії IV скликання від 30 січня 2003 року № 4/5-31 (а.с.6). Зазначений Державний акт виданий на ім`я [PERSON] , однак, відповідно до наданої заявником копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 18 січня 2001 року (а.с4), копії водійського посвідчення № [NUMBER] , виданого 14 березня 2003 року (а.с.7), де по батькові заявника зазначено " [PERSON] ". Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537. Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності). Тобто, внести виправлення у держвний акт не є можливим. Встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009852 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності йому нерухомого майна (земельної ділянки). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі йому Державного акту серії ДН № 009852 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером № 1423055700:03:001:0311, площею 4,0462 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території об`єднаної територіальної громади м.Лиман (колишньої Кіровської селищної ради Краснолиманського району) Донецької області, було допущено помилку в написанні по батькові власника. Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності\~йому правовстановлюючого\~документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved