Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

19.08.2015 року до суду надійшла позовна заява від публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" про стягнення з відповідача [PERSON] 419065 грн. 40 коп. 15.12.2015 року позивач виклав позовні вимоги в новій редакції, в якій зазначив співвідповідачем [PERSON]. 30.12.2015 року позивач зменьшив позовні вимоги, просив стягнути солідарно з відповідачів 325 257грн. 21 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 14.02.2013 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № КИПНФ/1008672.1, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 393 675 грн. зі сплатою 18,2 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 13.02.2028 року. Того ж дня, 14.02.2013 року, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким вона, як поручитель, взяла на себе обов'язок солідарно відповідати за борговими зобов'язаннями [PERSON] Відповідно до п.1.1. Договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити комісії банку і проценти за користування кредитом, дотримуватись графіку погашення. Відповідно до п. 6.3 Договору Банк має право у разі недотримання Позичальником умов Договору вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій). Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від відповідачів повернення заборгованості по кредитному договору в сумі 324039 грн. 21 коп., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 319040,26 грн. заборгованість за відсотками - 3817,92 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії - 1181,03 грн., та судові витрати - 1218 грн., просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно 325257 грн. 21 коп. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин дана цивільна справа підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі свого представника та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.106). Відповідачів було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, шляхом направлення телефонограми, а також оголошення про виклик відповідачів було розміщено на офіційному сайті Краснолиманського міського суду, однак відповідачі в судове засідання не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ПАТ "Український Бізнес Банк" зареєстроване як юридична особа та згідно із Статутом функціонує як універсальний банк (а.с. 77-78). Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 265 від 23.04.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український Бізнес Банк", прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати банк (а.с. 82). Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.04.2015 року №87 розпочата процедура ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку (а.с. 83). Згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Судом встановлено, що 14.02.2013 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № КИПНФ/1008672.1, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 393 675 грн. зі сплатою 18,2 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 13.02.2028 року (а.с.116). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору позичальник зобов"язався повернути кредит, сплатити комісії Банку і проценти за користування кредитом (а.с.116). [PERSON] зобов'язався повертати кредит дотримуючись графіку його погашення (а.с.118-120). Згідно п. 4.4 Договору у разі виникнення простроченої заборгованості позичальник сплачує банку 36,4 процента річних нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення заборгованості до дати її погашення. Відповідно до п. 6.3 у разі невиконання позичальником умов Договору Банк має право вимагати дострокового розірвання кредитного договору або дострокового погашення кредиту, процентів, комісії. (а.с.117). Даний договір власноручно підписаний [PERSON] (а.с. 117). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Остання оплата була ним проведена 31.07.2014 року (а.с.73). У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 24.12.2015 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 324039 грн. 21 коп., з яких: 319 040 грн. 26 коп. - заборгованість по кредиту, 3817 грн. 92 коп. - сума заборгованості за процентами, 1181 грн. 03 коп. - сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії. На підставі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Поручителем [PERSON] за кредитним договором є відповідач [PERSON], яка за договором поруки від 14.02.2013 року зобов'язалася відповідати перед банком за виконання позичальником зобов'язань по поверненню кредиту за умовами договору в повному обсязі. Оскільки [PERSON] не виконав зобов'язання належним чином відповідач [PERSON] відповідає перед позивачем як солідарний боржник. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ "Український Бізнес Банк" при поданні апеляційної скарги сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1218 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням №1091708011 від 29.09.2015 року (а.с.25), ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21.10.2015 року апеляційну скаргу позивача задоволено (а.с.42-44). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суми вказаного судового збору. Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду), від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 3240,39 грн.

Outcome: approved