Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.04.2008 року, актовий запис № 17. Від імені спадкодавця заповіт не посвідчувався. Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняли: 1. [PERSON] , син спадкодавця, спадкоємець за законом, який відповідно до ст. 1270 ЦК України 19.05.2008 року подав заяву про прийняття спадщини; 2. [PERSON] , чоловік спадкодавця, спадкоємець за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Помер [INFO] . 15.11.2016 року державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори видано Тимченку О.І. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,87 га, цільове призначення : для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району в зв"язку з втратою документа, що посвідчує право власності на спадкове майно. Станом на 01.08.2018 року рішення Лохвицького районного суду Полтавської області про визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частку цієї спадкової земельної ділянки відсутнє. Постановою Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 01.08.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 2,58 га на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №066925, виданого Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 10 липня 2003 року на ім"я [PERSON] , оскільки на підставі поданих нотаріусу документів, встановлено розбіжність в написанні прізвища спадкодавця: 1. У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції у Полтавській області від 12.05.2009 року у графі "Відомості про наречену": "Прізвище до реєстрації шлюбу" записано - " [PERSON] ", у графі " Прізвище після реєстрації шлюбу" записано - " [PERSON] ". Дата складання акту : 08 червня 2003 року . 2. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 066925 виданий Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 10 липня 2003 року на ім"я [PERSON] . Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 464. Вказана розбіжність виникла в зв"язку з тим, що документи для виготовлення Державного акту на ім"я матері позивача готувалися до її одруження та зміни прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 066925, виданий Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 10 липня 2003 року на ім"я [PERSON] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 464 належав - [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,58 га на території Пісківської сільської ради Лохвицького району. В судове засідання позивач не з"явився, подав письмову заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без його участі. Відповідач, Пісківська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не з"явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.04.2008 року, актовий запис № 17. Від імені спадкодавця заповіт не посвідчувався. Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняли: 1. [PERSON] , син спадкодавця, спадкоємець за законом, який відповідно до ст. 1270 ЦК України 19.05.2008 року подав заяву про прийняття спадщини; 2. [PERSON] , чоловік спадкодавця, спадкоємець за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Помер [INFO] . 15.11.2016 року державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори видано Тимченку О.І. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,87 га, цільове призначення : для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пісківської сільської ради Лохвицького району в зв"язку з втратою документа, що посвідчує право власності на спадкове майно. Станом на 01.08.2018 року рішення Лохвицького районного суду Полтавської області про визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частку цієї спадкової земельної ділянки відсутнє. Постановою Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 01.08.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 2,58 га на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №066925, виданого Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 10 липня 2003 року на ім"я [PERSON] , оскільки на підставі поданих нотаріусу документів, встановлено розбіжність в написанні прізвища спадкодавця: 1. У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції у Полтавській області від 12.05.2009 року у графі "Відомості про наречену": "Прізвище до реєстрації шлюбу" записано - " [PERSON] ", у графі " Прізвище після реєстрації шлюбу" записано - " [PERSON] ". Дата складання акту : 08 червня 2003 року . 2. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 066925 виданий Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 10 липня 2003 року на ім"я [PERSON] . Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 464. Вказана розбіжність виникла в зв"язку з тим, що документи для виготовлення Державного акту на ім"я матері позивача готувалися до її одруження та зміни прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення факту, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 066925, виданий Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 10 липня 2003 року на ім"я [PERSON] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 464 належав - [PERSON] , яка померла [INFO] , необхідно [PERSON] для оформлення спадкового права на земельну ділянку. Згідно довідки Пісківської сільської ради Лохвицького району від 03.03.2016 року на день смерті [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою проживав чоловік - [PERSON] . За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На запит суду нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] 19.05.2008 року заведена спадкова справа № 137/2008. Спадщину після смерті [INFO] [PERSON] прийняли: 1. [PERSON] , син спадкодавця, спадкоємець за законом, який відповідно до ст. 1270 ЦК України 19.05.2008 року подав заяву про прийняття спадщини; 2. [PERSON] , чоловік спадкодавця, спадкоємець за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Помер [INFO] (свідоцтво про смерть від 15.01.2010 року, актовий запис № 06). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Зідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved