Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

02 березня 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача в якому зазначила, що в листопаді 2019 року юрист фермерського господарства "Орбіта" Пшець Н.Л. повідомила, що під час інвентаризації договорів оренди нею було виявлено серед документів оригінал правовстановлюючого документа на землю та заповіт, заповідачем в якому є [PERSON] . В заповіті зазначено, що вона заповідає своє нерухоме майно [PERSON] . Про існування заповіту юристу нічого не було відомо, оскільки вона працює в господарстві з 2017 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Для оформлення спадщини за заповітом [PERSON] звернулася до Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, але отримала роз`яснення, в якому зазначено, що упродовж вставленого законом строку для прийняття спадщини вона не звернулася до державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому нотаріальна контора не може прийняти від неї заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] і рекомендовано звернутися до суду. На підставі зазначеного позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В підготовче засідання позивач та його представник [PERSON] (діючий за довіреністю НОМ 073972 від 25.02.2020р.) надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.20). Представник відповідача в підготовче засідання направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечував (а.с.18). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 13 (а.с.9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 07 жовтня 2009 року та зареєстрований у реєстрі за № 38, за яким належну їй земельну ділянку розміром 1.25 га, яка знаходиться в межах території Березнегуватської селищної ради Миколаївської області заповідала [PERSON] (а.с.8). Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.ст.1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснення завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 18 лютого 2020 року № 80/01-16 отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до п.24 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно довідки від 17 березня 2020 року № 129/01-16, наданої завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.19). У позові позивач зазначила, що пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] через необізнаність про наявність вказаного заповіту, так як він знаходився в орендаря фермерського господарства "Орбіта". За такого причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved