Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

АТ "Акцент-Банк" (скорочена назва - АТ "А-Банк") звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 14 червня 2018 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC00001601216 та отримання кредитної картки. на підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредитні кошти, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 10 вересня 2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 30337,68 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 12095,30 грн., заборгованості з відсотків у розмірі 18242,38 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач не погоджуючись з пред`явленим позовом подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі з тих підстав, що кредитний договір він не підписував, заяву не підписував, кредитну карту не отримував, кредитними коштами не користувався. Зазначив, що 23 січня 2018 року ним з власної необережності був втрачений паспорт серії [NUMBER] , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України у Харківській області 11 червня 1996 року, після чого 24 січня 2018 року він звернувся до Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про втрату паспорта про що йому був виданий талон-корінець. Таким чином, він не міг укласти кредитний договір № SAMABWFC00001601216 на отримання кредитної картки , в результаті чого кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, був виданий не йому, а іншій невідомій особі, яка заволоділа паспортом на ім`я [PERSON] . Просив стягнути з позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу. У запереченнях на відзив позивач зазначив про те, що відповідачем не надано доказів того, що спірний договір підписаний не ним, крім того матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту в якому зазначені всі оговорені умови кредитування,строки, процентна ставка тощо. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, представники сторін подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, позивач підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, а відповідач просить у задоволенні позову відмовити. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, позивач 14 червня 2018 року відкрив на ім`я відповідача [PERSON] рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-911 від 17 серпня 2010 року та "Тарифів бан в А-Банку", що викладені на банківському сайті, що обов`язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною особою, що назвалася [PERSON] , анкетою-заявою (а.с. 5). На цих умовах позивач зобов`язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані [PERSON] згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 44,40 % річних, визначивши максимальною сумою для кредитного ліміту 50000 грн. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Outcome: dismissed