Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача\~та відповідача,\~їх заяви\~(клопотання),\~інші процесуальні\~дії у\~справі. Вінницький національний медичний університет імені [PERSON] (далі - Вінницький НМУ) звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості навчання, в якому ставиться про стягнення з останньої на їх користь коштів в сумі 187 747 грн 16 коп в рахунок відшкодування витрат на навчання та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що: - між Вінницьким НМУ та студентом САХРАН (після шлюбу КУШНІРЕНКО) Є.С. була укладена Угода про підготовку лікаря № 99, у відповідності до якої позивач зобов'язався забезпечити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобов'язаний відпрацювати не менше трьох років, а відповідач зобов'язався оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за напрямком підготовки "медицина лікувальна справа"; прибути \~після \~закінчення вищого\~закладу освіти\~на місце\~направлення і\~відпрацювати не\~менше трьох\~років; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку; - на навчання САХРАН (після шлюбу КУШНІРЕНКО) Є.С. була направлена Управлінням охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації, згідно Направлення № 41 від 02.07.2010 р.; - КУШНІРЕНКО (до шлюбу Сахран) Є.С. порушила взяті на себе зобов'язання, так як успішно закінчивши Вінницький НМУ, була направлена на роботу, однак після закінчення інтернатури від працевлаштування відмовилась, тобто три роки не відпрацювала; - за порушення взятих на себе зобов'язань, КУШНІРЕНКО (до шлюбу Сахран) Є.С., у відповідності до ст.ст. 11, 525, 526, 611 ЦК України та Указу Президента України від 23.01.1996 р. № 77/96 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів", зобов'язана відшкодувати їм основну суму боргу у розмірі 136 688 грн 59 коп, суму збитків від інфляції у розмірі 39 776 грн 38 коп, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 11 282 грн 19 коп, а всього заборгованість на суму 187 747 грн 16 коп, яка утворилась, станом на 30.10.2018 р., але цього добровільно не зробила, ігноруючи їх листи-попередження. Представник Вінницького НМУ в судове засідання не зявилася, в заяві від 12.03.2019 р. просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в позові, не заперечуючи проти заочного розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в розумінні ст. 128 ЦПК України, так як з місця її реєстрації повернулась не врученою судова повістка з відміткою: "АДРЕСАТ ЗА ДАНОЮ АДРЕСОЮ НЕ ПРОЖИВАЄ", заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2019 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що: - Управлінням охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації, згідно Направлення № 41 від 02.07.2010 р., у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1159 Про підготовку фахівців для роботи в сільській місцевості, була направлена до Вінницького НМУ на навчання за спеціальністю лікувальна справа - САХРАН (після шлюбу КУШНІРЕНКО) Є.С., яка, після закінчення навчального закладу, повинна була направлена для роботи за спеціальністю в один з лікувальних закладів, розташованих в сільській місцевості Ріпкинського району Чернігівської області; - між Вінницьким НМУ та студентом САХРАН (після шлюбу КУШНІРЕНКО) Є.С. була укладена Угода про підготовку лікаря № 99, що підтверджується її копією, у відповідності до якої позивач зобов'язався забезпечити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства, де він зобов'язаний відпрацювати не менше трьох років, а відповідач зобов'язався оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за напрямком підготовки "медицина лікувальна справа"; прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку; - відповідачка, під час навчання, у зв'язку з одруженням, змінила прізвище з "САХРАН" на "КУШНІРЕНКО", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (серії І-АМ № 171259), копією витягу з наказу № 505/1 від 11.11.2015 р., та копією заяви про зміну прізвища від 27.10.2015 р.; - копією Витягу з наказу № 304 від 23.06.2016 р. та копією Диплома спеціаліста (С16 № 038245) підтверджується, що [PERSON] закінчила у 2016 р. Вінницький НМУ та отримала повну вищу освіту за спеціальністю "лікувальна справа" і здобула кваліфікацію лікар", що свідчить про виконання позивачем умов вказаної Угоди щодо зобов'язання забезпечити якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; - [PERSON] прийняла 17.12.2015 р. пропозицію щодо працевлаштування в Бахмацькому районному ЦПМСД УОЗ Чернігівської ОДА на посаду лікар загальної практики сімейний лікар; - [PERSON] прийнята 08.12.2016 р. (наказ № 347 від 07.12.2016 р.), з згідно наказу ДОЗ ВОДА № 1541 від 06.12.2016 р.; зміна місця призначення на роботу з Бахмацького районного ЦПМСД Чернігівської області на КЗ " ЦПМСД № 4", на підставі листа МОЗ України від 03.11.2016 р. № 11.02-10/20/К-12777/12227-зв, у зв'язку з закінченням строку навчання в інтернатурі звільнена 31.07.2018 р. (наказ від 31.07.2018 р. № 44), але відмовилась від подальшого працевлаштування, так як заяву про прийняття на роботу писати відмовилась, без обґрунтування причини, що підтверджується копією листа КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 м. Вінниці"; - у зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань, у [PERSON] перед Вінницьким НМУ утворилась заборгованість, яка, станом на 30.10.2018 р., становить 187 747 грн 16 коп та складається з основної суми боргу у розмірі 136 688 грн 59 коп, суми збитків від інфляції у розмірі 39 776 грн 38 коп, суми три процентів річних від простроченої суми у розмірі 11 282 грн 19 коп, що стверджується копією довідки про стан заборгованості від 30.10.2018 р. та копією розрахунку заборгованості відповідачки з навчання; - 23.11.2018 р. Вінницьким НМУ на адресу [PERSON] направлено лист-вимогу про відшкодування заборгованості на суму 187 747 грн 16 коп, яка повернулась з відміткою: "ЗА ЗАКІНЧЕННЯМ ТЕРМІНУ ЗБЕРІГАННЯ". Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Відповідно до ч. 2 ст. 44, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вищі навчальні заклади здійснюють свою діяльність за державним контрактом (замовленням) та угодами як основною формою регулювання відносин між навчальними закладами та підприємствами, установами, організаціями, громадянами. Випускники вищих навчальних закладів які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Положеннями статті 56 Закону України «Про вищу освіту» від 17 січня 2002 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи. Випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди. Пунктами 1 та 2 Указу Президента України № 77/96 від 23 січня 1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» встановлено, що вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Також встановлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобовязуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Відповідно до\~Указу Президента\~України №\~77/96\~від 23\~січня 1996\~року «Про\~заходи щодо\~реформування системи\~підготовки спеціалістів\~та працевлаштування\~випускників вищих\~навчальних закладів»,\~до Порядку\~працевлаштування випускників\~вищих навчальних\~закладів,\~підготовка яких\~здійснювалась за\~державним замовленням,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~22\~серпня 1996\~року №\~992,\~наказом Міністерства\~здоров'я\~України N\~367\~від 25.12.97\~р.\~затверджено Порядок\~працевлаштування випускників державних\~вищих медичних\~(фармацевтичних)\~закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. У відповідності до п. 21 вказаного Порядку випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у пунктах 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. 06 жовтня 2016 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про вищу освіту» щодо працевлаштування випускників», який набрав чинності з 01 січня 2017 року. Зазначеним Законом скасовано обов'язковість працевлаштування для випускників, підготовка яких здійснювалась за державним (регіональним) замовленням за спеціальностями медичної (фармацевтичної) галузі. Ці зміни забезпечують конституційне право випускників медичних вищих навчальних закладів України на вільний вибір місця подальшої роботи. Разом з тим, слід зазначити, що згідно частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, а тому положення Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про вищу освіту» щодо працевлаштування випускників» від 06 жовтня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, не можуть застосовуватися при працевлаштуванні випускників попередніх років. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1); - зміна умов зобов'язання (п. 2); - сплата неустойки (п. 3); - відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4). Оцінка суду. Враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань, з огляду на те, що документально доведено позивачем, що у відповідачки, станом на 30.10.2018 р., перед позивачем мається заборгованість в сумі 187 747 грн 16 коп, яка складається з основної суми боргу у розмірі 136 688 грн 59 коп, суми збитків від інфляції у розмірі 39 776 грн 38 коп, суми три процентів річних від простроченої суми у розмірі 11 282 грн 19 коп,, зважаючи на те, що відповідачка не надала жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд знаходить, що з останньої на користь Вінницького НМУ слід стягнути кошти в сумі 187 747 грн 16 коп в рахунок відшкодування витрат на навчання, задовольнивши позов повністю. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь Вінницького НМУ слід стягнути судовий збір в сумі 2 816 грн 20 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved