Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи тим, що 26.04.2007 року між позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 40000,00 доларів США із сплатою відсотків в розмірі 11.50% на рік. Умови договору зі сторони позивача, за час дії договору, виконувались належним чином і жодного разу не було допущено затримки погашення відсотків чи основної суми договору. Так, на протязі з 26.04.2007 р. по грудень 2009 року, щомісячно позивачем, згідно п. 7.1 договору сплачувався місячний платіж у розмірі 437,55 доларів США і навіть у більшому розмірі. В 2009 році банком, в порушення норми передбаченої ст. 1056-1 ЦК України, в односторонньому порядку було змінено умови договору шляхом підвищення відсоткової ставки. Вважає, що в наслідок односторонньої зміни Договору почала виникати заборгованість по Договору в період з грудня 2009 року по даний час з вини Банку (відмова від прийняття платежів), почала виникати заборгованість по сплаті основної суми та відсотків (встановлених умовами Договору станом на 26.04.2007 року). Просить суд звільнити [PERSON] від сплати неустойки за період з 13.03.2013 року по дату ухвалення рішення суду, по кредитному Договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» у зв'язку з простроченням з вини кредитора (відповідача); звільнити [PERSON] від сплати відсотків по кредитному договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду, у зв'язку з простроченням з вини кредитора (відповідача), зобов'язати ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок по кредитному договору від 26.04.207 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», відрахувавши штрафні санкції за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду у звязку з простроченняи з вини кредитора (відповідача), стягнути на користь позивачки з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 114,70 грн. Представник позивача та позивач в судовому засіданні від 31.10.2013 р. уточнили позовні вимоги та просили суд позовні вимоги в частині звільнення [PERSON] від сплати відсотків по кредитному договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду, у зв'язку з простроченням з вини кредитора (відповідача), та зобов'язання ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок по кредитному договору від 26.04.207 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», відрахувавши відсотки за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду у зв'язку з простроченняи з вини кредитора (відповідача) залишити без розгляду. В іншій частині позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 31.10.2013 року позовні вимоги [PERSON] в частині звільнення [PERSON] від сплати відсотків по кредитному договору від 26.04.2007 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду, у зв'язку з простроченням з вини кредитора (відповідача), та зобов'язання ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок по кредитному договору від 26.04.207 року, укладеному між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», відрахувавши відсотки за період з 13.03.2013 року по день ухвалення рішення суду у зв'язку з простроченням з вини кредитора (відповідача) були залишенні без розгляду за письмовою заявою позивача. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 40000,00 доларів СІIIА із сплатою відсотків у розмірі 11,50% на рік. Умови договору, позивачем за час дії договору, виконувались належним чином і жодного разу не було допущено затримки погашеній; відсотків чи основної суми договору. Так, на протязі з 26.04.2007 року по грудень 2009 року, позивач щомісяця, згідно п. 7.1. Договору, сплачувала місячні платежі у розмірі 437,55 доларів США. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 18.05.2010 року було задоволено позовні вимоги позивача, та визнано недійсною умову угоди Договору № НЕНG2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк", з моменту її внесення, щодо збільшення процентної ставки з 11,50% до 13,20%.; ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язано здійснити перерахунок внесених [PERSON] платежів по кредитному Договору № НЕНG2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" з розрахунку місячного платежу по процентній ставці 11,50 % річних; звільнити [PERSON] від сплати неустойки по кредитному Договору № НЕНО2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" за період з грудня 2009 року по березень 2010 року включно. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11.05.2011 р. було встановлено наступні обставини, позовні вимоги позивачки задоволено та зобов'язано ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок внесених [PERSON] платежів по кредитному Договору № НЕНG2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" з відрахуванням штрафних санкцій, звільнено [PERSON] від сплати неустойки по кредитному Договору № НЕНG2К00000081 від 26.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" за період з квітня 2010 року по день ухвалення рішення. Вказаними рішеннями встановлено, що вини позивача в наявності заборгованості по зазначеному вище договорі немає. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2012 року, встановлено, що позовні вимоги позивача були задоволенні. Рішенням зобов'язано відповідача здійснити перерахунок з відрахуванням штрафних санкцій, а також звільнено позивача від сплати неустойки з 11.05.2011 року по день ухвалення рішення (22.03.2013р). Рішення набрало законної сили відповідно до ухвали від 16.05.2011 року Апеляційного суду Херсонської області Одразу після винесення рішення 11.05.2011 року позивачка 10.06.2011 року зверталась до банку для здійснення належного платежу за період з грудня 2009 року по червень 2011 року, але позивачу було відмовлено, посилаючись на необхідність сплатити пеню за 2 роки та відсутність рішення судів. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2012 року позовні вимоги позивача були задоволенні. Рішеннм зобовязано відповідача здійснити перерахунок з відрахуванням штрафних санкцій, а також звільнено позивача від сплати неустойки з 11.05.2011 року по день ухвалення рішення (22.03.2012 п.). З метою належного виконання договору, на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2012 року позивач 08.05.2012 року звернулась до банку для здійснення належного платежу за період з грудня 2009 року по червень 2012 року, але позивачу знову було відмовлено, посилаючись на необхідність сплатити пені за три роки та відсутність рішення судів. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 13.03.2013 року позовні вимоги позивача були задоволенні. Рішенням зобов'язано відповідача здійснити перерахунок з відрахуванням штрафних санкцій та відсотків, а також звільнено її від сплати неустойки з 22.03.2012 року по день ухвалення рішення. Повторно з вимогами про прийняття платежів та виконання рішення суду позивачка звернулась до банку 03.06.2013 року, але їй знову було відмовлено в прийнятті платежів. З пояснень позивача вбачається, що незважаючи на рішення суду їй продовжують нараховувати штрафні санкції з березня 2013 року та відмовляються приймати від неї платежі. Крім того, згідно ч. З ст. 550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником. Виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги законними та такими що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved