Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] 29.03.2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. Уточнивши позовні вимоги в редакції від 03.12.2018 року, посилався на те, що 29.12.2015 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір № 980-027-000169375, після чого позивачем здійснено переказ коштів у сумі 70000 грн. та 14.05.2016 року 120000 грн. 12.07.2016 року Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі №804/3532/17 визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобовязано включити позивача до цього переліку. Після чого позивача було включено до Переліку та 01.02.2018 року він отримав 190000 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму майнової відповідальності (з урахуванням трьох відсотків річних) за період з 21.06.2016 року по 01.02.2018 року у розмірі 9213,70 грн.; упущену вигоду за 590 днів у розмірі 36854,80 грн.; інфляційне подорожчання 36740,00 грн. та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У заяві від 07.12.2018 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позовну заяву представник Фонду просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 29 грудня 2015 pоку між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу «Поточний рахунок «Ощадний» №980-027-000002879, умовами якого передбачено відкриття на імя клієнта (позивача) поточного рахунку №26202527083501 (вид валюти гривня) (а.с. 16). Також 29 грудня 2015 року між позивачем (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (сторона-2) було укладеного договір №980-027-000169375, згідно умов якого сторона-2 прийняла від сторони-1 кошти у розмірі 70000,00 грн. із зобовязанням сплати процентів. Крім того, умовами даного договору, зокрема, передбачено повернення грошових коштів стороною-2 стороні-1 у безготівковій формі на рахунок №26202527083501 в ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с. 17). Згідно квитанції №QS966101 від 29 грудня 2015 року позивачем здійснено переказ коштів на користь ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» згідно договору №980-027-000169375 від 29 грудня 2015 року у розмірі 70000,00 грн. (а.с. 18). 14 травня 2016 року позивачем здійснено внесення коштів на вищезазначений поточний рахунок у розмірі 120000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 18). Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року Про початок процедури ліквідації ПАТ [PERSON] та делегування повноважень ліквідатора банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ [PERSON] з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року. 14 липня 2016 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту: У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12 липня 2016 р. № 1213, Про початок процедури ліквідації ПАТ [PERSON] та делегування повноважень ліквідатора банку, Фонд з 15 липня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ [PERSON] з 15 липня 2016 р. до 26 серпня 2016 р. включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: ПАТ [PERSON]; ПАТ [PERSON] ДНІПРО; [PERSON]; ПАТ ПУМБ; ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК; АТ ТАСКОМБАНК… Виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень. Після звернення позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, він дізнався про те, що його не включено до реєстру вкладників, у зв'язку з нікчемністю правочину. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року адміністративний позов [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] щодо не включення [PERSON] до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору «Поточний рахунок «Ощадний»» від 29.12.2015 року № 980-027-000002879. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] включити [PERSON] до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 29.12.2015 року № 980-027-000002879 «Поточний рахунок «Ощадний» в сумі 190 585,73 грн. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» [PERSON] подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про [PERSON] для внесення даних [PERSON] до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 23-26). Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі №804/3532/17 змінено. В резолютивній частині постанови словосполучення "Перелік вкладників" замінити на словосполучення "Перелік рахунків вкладників" у відповідних відмінках. В решті постанову суду залишено без змін (а.с. 27-30). 01.02.2018 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатив позивачу гарантовану суму відшкодування в розмірі 190000,00 грн. Посилання позивача на те, що з 13 липня 2016 року виникло зобов'язання Фонду з виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до дня початку процедури виведення банку з ринку, а також за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки) не знайшли свого підтвердження, оскільки рахунок позивача не було включено Уповноваженою особою до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів, тому відповідач не мав достатніх правових підстав здійснювати процедури по включенню його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський». Таким чином, зобов'язання перед позивачем у відповідача виникло після виконання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, яке відповідач виконав шляхом перерахування позивачу гарантованої суми відшкодування в розмірі 190000,00 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення відповідача до відповідальності відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов'язання. Позовні вимоги щодо стягнення відсотків за користування банком коштами клієнта не підлягають задоволенню, оскільки в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неможливе стягнення з Фонду гарантування коштів, компенсацій, пені, будь-яких інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань Банку перед кредиторами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є належним відповідачем по даній вимозі, про стягнення відсотків за користування банком коштами позивача, питання щодо притягнення до участі ПАТ «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування в якості співвідповідача не ставилось. Оскільки судом не встановлено порушення відповідачем законних інтересів та прав позивача відсутні правові підстави, передбачені ст. 23 ЦК України для стягнення моральної шкоди. Таким чином, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3% річних, інфляційних збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди слід відмовити у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed