Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19 жовтня 2020 року звернулася [PERSON] , [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа: Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла їх бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано за померлою на підставі довідки ЖБК № 232 від 01 серпня 2007 року, рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 170 від 21 жовтня 1999 року та рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 3060 від 21 жовтня 2004 року, що підтверджується листом КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР № 2247 від 20 лютого 2020 року та наданою копією свідоцтва на нерухове майно від 10 жовтня 2007 року. За життя бабусею не було складено заповіту та єдиними спадкоємцями після її смерті є позивачі [PERSON] та [PERSON] , які спадкують частку спадщини за правом представлення у відповідності зі ст. 1266 ЦК України, оскільки їх батько (рідний син спадкодавця) помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини. У встановлений шестимісячний строк, після смерті бабусі, позивачі звернулися з заявами про прийняття спадщини до державного нотаріуса, однак постановою нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазською Н.В. від 25 вересня 2020 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх бабусі, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.1-7). 11 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив представника Дніпровської міської ради, в якому останні позовні вимоги не визнали пославшись на недоведеність позивачами порушення їх прав саме відповідачем (а.с. 44-46). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 жовтня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.37). Ухвалою судді від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Дніпровської міської ради, третя особа: Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 38-39). 23 листопада 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, а саме витребувати з Першої дніпровської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 31/2020 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 58-59). 06 січня 2021 року на адресу суду надійшли витребуванні документи (а.с.68-104). Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до розгляду (а.с. 107-108). 16 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідачів про розгляд справи за їх відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с. 111). Представник відповідача просив слухати справу без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги не визнали (а.с. 112). Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, 17 листопада 2020 року, 06 січня, 14 січня 2021 року до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 54, 67, 105) Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини в становленні судом [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с. 23)) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про шлюб (а.с. 21), свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с. 22)) є доньками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 25)) є сином [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (а.с. 24)), яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 27)). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано за померлою на підставі довідки ЖБК № 232 від 01 серпня 2007 року, рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 170 від 21 жовтня 1999 року та рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 3060 від 21 жовтня 2004 року, що підтверджується листом КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР № 2247 від 20 лютого 2020 року та наданою копією свідоцтва на нерухове майно від 10 жовтня 2007 року (а.с. 30-32). 24 січня 2020 року позивачі звернулися з заявами про відкриття спадкової справи після смерті своєї бабусі та отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 67 на звороті, 68). 07 серпня 2020 року державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазською Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] її онукам [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки на вклади, що знаходяться у АТ КБ «Приватбанк» (а.с.98, 98 на звороті). Постановою нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазською Н.В. від 25 вересня 2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх бабусі, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.1-7). Оскільки у позивачів існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вони звернулися до суду. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першоюст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно положеньст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідност. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першоїстатті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідност. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ч. 1 ст. 1220 ЦПК України. У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України. Частиною пе6ршою статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно дост. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначеноЗаконом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат"). Згідно зіст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачі у встановленому законом порядку звернулися до державного нотаріуса для оформлення спадщини на нерухоме майно та їм необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, але через їх відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачами права на спадкове майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по Ѕ частці квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] за кожною Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved