Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (далі - позивач), через свого представника, звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), з вимогою: -стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 24.04.2019, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 27393,24 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. У жовтні 2017 року позивачем запущено новий проект monobank, в рамках якого клієнтам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, який виїжджає за зазначеною клієнтом адресою. 24.04.2019 відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, тим самим підтвердив, що ознайомився та отримав примірники в мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 25000,00 грн на платіжну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Розмір заборгованості відповідача станом на 04.08.2021 становить 27393,24 грн. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 04.11.2021 призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін і визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони неподали досуду своїхзаперечень протирозгляду справив спрощеному позовному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Звертаючись до суду представник позивача зазначав, що у жовтні 2017 року АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив новий проект мonobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, чи спеціалістом банку за адресою, яку вказує клієнт. Всі умови обслуговування рахунків фізичних осіб у банку опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2019 відповідачем було підписано анкету-заяву, згідно якої він погодився з тим, що дана анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, примірники яких відповідач отримав в мобільному додатку. Однак, в анкеті-заяві відсутні посилання на встановлений кредитний ліміт та умови кредитування. Також, на підтвердження укладення договору, представником позивача було надано роздруківку з витягу умов та правил обслуговування рахунків фізичної особи з тарифами, завірені 04.08.2021, які не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними. Крім того, надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 24.04.2019, згідно якого вбачається, що відповідач станом на 04.08.2021 має заборгованість у розмірі 27393,24 грн, з яких: 27393,24 грн - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 0,00 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; 0 - заборгованість по судовим штрафам. Судом встановлено, що згідно із Статутом АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", він є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "Універсал Банк", тип якого у відповідності до рішенням Загальних зборів акціонерів від 31.10.2018 було змінено на ПАТ та який було перейменовано на АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". Суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір заборгованості, подавши до суду належні та допустимі докази. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Судом встановлено, що до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження зарахування коштів на рахунок позичальника зазначених у заяві чи надання кредитної картки з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі. З огляду на подану представником позивача анкету-заяву від 02.05.2018, вбачається наявність зображення паспорта та зазначення інших особистих даних і підпису відповідача, а також наявна інформація про те, що дана анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, примірники яких відповідач отримав в мобільному додатку. Однак, у такій анкеті-заяві відсутні посилання на встановлений кредитний ліміт та умови кредитування. Разом з тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. У даній справі виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розмір не підтверджується жодними первинними документами. При цьому, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на умовах вказаних у позовній заяві. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2020 справа № 703/3063/18, провадження № 61-11260св19. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 24.04.2019, посилався у позовній заяві на Витяг з Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" та Витяг з Тарифів за карткою monobank, ресурс: https://www.monobank.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме такі Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов і Правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" . Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Разом з тим, з огляду на представлений у позовній заяві АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" новий проек Monobank , згідно якого видача платіжної картки клієнту здійснюється після верифікації фізичної особи, у відповідній точці видачі або спеціалістом банку, який виїжджає за зазначеною клієнтом адресою, все ж таки доказів існування зазначених обставин по відношенню до відповідача, іншою стороною цього процесу надано не було. За таких обставин, без наданих представником позивача підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві від 24.04.2019 домовленості сторін про суму кредитного ліміту, строку та умов його погашення, а також відсутності доказів отримання кредитної картки відповідачем з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що у відповідача виникли будь-які зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з подачею такої анкети-заяви. У матеріалах справи немає доказів про стан розрахунків за користування коштами, що замовляв відповідач. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку про недоведеність і необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свою вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 24.04.2019, у розмірі 27393,24 грн, а тому позов задоволенню не підлягає. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в розмірі 2270,00 грн, сплачений ним при подачі позову, тому оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем на його рахунок. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed