Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

22.04.2016 р. [PERSON] через свого представника адвоката [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просила встановити факт народження дитини - дівчинки, яка народилась 22.07.2015 р. в м. Луганськ у матері - [PERSON], місце проживання якої зареєстровано за адресою: [INFO], яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22.07.2015 р. [PERSON], яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі, в м. Луганськ народила доньку. В зв'язку зі скрутним матеріальним станом заявниця не змогла виїхати на підконтрольну державним органам територію України; факт народження дитини зареєструвала в відділі реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання (Жовтневий район м. Луганська). Оскільки м. Луганськ є визнано тимчасово окупованою територією, отримане свідоцтво про народження є недійсним. Заявниця вказує, що отримане в перінотальному центрі медичне свідоцтво про народження, яке могло б бути підставою для реєстрації народження, було здано в Жовтневий відділ РАЦС реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Крім того, зазначене свідоцтво про народження не відповідало вимогам п. 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, а саме його форма не відповідала формі №103/о. Тому, вказує заявниця, вона не може зареєструвати народження дитини без рішення суду про встановлення факту народження дитини, яке відповідно до вказаного порядку також є підставою для проведення державної реєстрації. Заявниця зазначає, що на даний час вона не може виїхати з окупованої території для особистої подачі заяви. Враховуючи викладене, у заявниці існує потреба зареєструвати в установленому порядку факт народження дитини і отримати дійсне свідоцтво про народження. 22.04.2016 р. представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстіції. Розгляд справи просив провести без участі заявниці і її представника в зв'язку з тим, що [PERSON] перебуває на тимчасово окупованій території, а представник прийматиме участь в судових засіданнях в Чугуївському міському суді і Харківському райсуді Харківської області. Заяву про встановлення факту підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстіції, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою, яку долучено до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до свідоцтва про народження від 28.07.2015 р., виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського МУЮ, 22.07.2015 р. в м. Луганськ народилась [PERSON]. Матірю дитини записана [PERSON], батьком [PERSON] Актовий запис №337. Вказане також підтверджується довідкою про новонародженого, яка міститься в матеріалах справи. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої місто Луганськ віднесено до такої території де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з положеннями ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до положень п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з положеннями п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Вимогами ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Положеннями ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній день встановлено, що свідоцтво про народження дитини, яке долучено до матеріалів справи, видане відділом ДРАЦС тимчасово окупованої території, і не є підставою для реєстрації народження на території України, оскільки такий заклад діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що в разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з положеннями ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Враховуючи викладене, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України, суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, оскільки на сьогоднішній час заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про народження своєї дитини, яка народилася в місті Луганськ, на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її доньки, видане державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved