Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] та просить суд визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: вул. Городецька (колишня назва - Єгорова), 69 [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі, які є його дружиною та сином, не мешкають за місцем реєстрації більш ніж 5 років, та квартира, в якій зареєстровані відповідачі, належить позивачу. На сьогоднішній день місцезнаходження відповідачів йому не відомо. Всі витрати по утриманню квартири несе позивач та не може оформити субсидії, оскільки від нього вимагають довідку про доходи його дружини та сина, котрі зареєстровані в квартирі. Надати вказану довідку він не може, так як місце проживання дружини та сина йому не відомо. У звязку з чим змушений звернутись до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі були повідомлені за місцем реєстрації їх проживання, відповідно до ст. 128 ЦПК України. За одночасного існування всіх умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані по вул. Городоцька (колишня назва вулиці - Єгорова), 69 [ADDRESS] (а.с. 18, 19, 23, 24), проте відповідач [PERSON], більш ніж 10 років, а відповідач [PERSON] більш ніж 5 років за вказаною адресою не проживають, що підтверджується Актом від 02.10.2017 року (а.с. 5). Квартира, де зареєстровані відповідачі, належить позивачу згідно Ордеру № 315 від 03 вересня 1986 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії АБ № 230708 від 24.12.2013 року (а.с. 7). Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2017 рік затверджено Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII та станом на 01.01.2017 року становить 1600 гривень. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, то судовий збір складає у сумі 1280 грн. 00 коп. Судові витрати суд розподіляє між сторонами у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved