Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] з 22.07.1977 року працювала на Монтажно-заготівельному заводі (МЗЗ), що в м. Вінниця по вул. Зулинського (колишня вул. Тарногродського), 20, де і познайомилася із [PERSON]. З 1980 року вони стали разом проживати однією сім'єю як чоловік та дружина, однак свої відносини офіційно не оформлювали. Від їх спільного проживання [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дочки, де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] 23.07.2005 року [PERSON] вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від підприємства, де позивач разом із [PERSON] працювали, вони отримали квартиру, що в [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 27.01.2000 року вказана квартира згідно із Законом України «Про приватизацію житлового фонду» була приватизована та її співвласниками стали [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Право власності на квартиру зареєстровано 17.02.2000 року у Вінницькому міському бюро технічної інвентаризації, а 08.12.2000 року в КВ ВООБТІ. У [PERSON] та [PERSON] був спільний бюджет, вони разом вели спільне господарство, спільно купували все необхідне для життя родини. Однак, із хворобою чоловіка основні витрати по утриманню родини лягли на позивача. За її кошти було придбано та встановлено у квартирі металопластикові вікна та балконні двері на суму 3 202,31 гривень, у 2014 році для потреб сім'ї було придбано в кредит холодильник, погашення якого також здійснювалося позивачем. Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого відділення [PERSON] мав такі захворювання: виразкову хворобу дванадцятипалої кишки, гострі судинні хвороби кишечнику, тромбоз мезентеріальних судин на ґрунті загального атеросклірозута атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, гупертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності із ускладненням основного діагнозу: сегментарний некроз тонкої кишки, множинні перфорації тонкої кишки, дифузний гнійно-фібринозний перитоніт. ендогенна інтоксикація, СПОН, набряки та дисколація головного мозку, набряки легень. ГССН, ГНД. Через такі захворювання чоловік перебував на стаціонарному лікуванні у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги. Для його лікування позивачем тільки за останні півроку його життя були придбані ліки на загальну суму 12 314,73 гривень. Через хворобу чоловіка витрати по утриманню житла та сім'ї лягли на позивача та нею здійснювався догляд за хворим чоловіком. [INFO] [PERSON] помер. До дня смерті чоловіка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані в спільній квартирі по [ADDRESS]. Всі витрати пов'язані із похованням [PERSON] були здійснені позивачем за власні кошти. Окрім того, останньою 06.12.2017 року в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці було отримано допомогу на поховання [PERSON] відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер [PERSON] на момент смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із його частки у квартирі [ADDRESS]. Оскільки після смерті чоловіка заповіту не залишилося, спадкування здійснюється за законом. Відповідачі - дочка спадкодавця [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON], прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі письмових заяв до приватного нотаріуса Вінницької міського нотаріального округу Данилишеної Н.М. Позивач вважає, що має право на спадкування частки у спадщині після смерті [PERSON] Однак, при її зверненні до приватного нотаріуса Вінницької міського нотаріального округу Данилишеної Н.М. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність доказів родинних відносин між нею та спадкодавцем і рекомендовано вирішити дане питання у судовому порядку, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 05.12.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом в частині позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач, також, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 22.07.1977 року працювала на Вінницькому монтажно-заготівельному заводі, який 15.98.1994 року було реорганізовано в ВАТ «Вінницький МЗЗ», а 26.11.2002 року в ТОВ «Металопласт», до 20.09.2007 року, згідно трудової книжки серії [NUMBER]. (а.с. 6-10) На підприємстві [PERSON] познайомилася із [PERSON] і вони стали разом проживати однією сім'єю як чоловік та дружина, однак свої відносити офіційно не оформлювали. Від їх спільного проживання [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41) 23.07.2005 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 42) 27.01.2000 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.01.2000 року № 71 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло від 27.01.200 року, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано 17.02.2000 року у Вінницькому міському бюро технічної інвентаризації, а 08.12.2000 року в КВ ВООБТІ. (а. с. 11) З довідок № 67 та № 69, виданих МКП «ЖЕК № 12» 04.01.2018 року вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті. [PERSON] також постійно проживала за даною адресою разом із [PERSON] по день його смерті. Разом вели спільне господарство. (а.с. 13) Власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] Всього зареєстровано в даній квартирі 3 осіб: [PERSON] (внук), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дружина). [PERSON] вибув 05.12.2017 року, згідно довідки № 68, виданої МКП «ЖЕК № 12» 04.01.2018 року та копії особового рахунку № 004558. (а.с. 14-15) Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого відділення [PERSON] мав такі захворювання: виразкову хворобу дванадцятипалої кишки, гострі судинні хвороби кишечнику, тромбоз мезентеріальних судин на ґрунті загального атеросклірозута атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, гупертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності із ускладненням основного діагнозу: сегментарний некроз тонкої кишки, множинні перфорації тонкої кишки, дифузний гнійно-фібринозний перитоніт. ендогенна інтоксикація, СПОН, набряки та дисколація головного мозку, набряки легень. ГССН, ГНД. (а.с. 16-17) В судовому засіданні досліджено чеки на купівлю ліків. (а.с. 18-23) Також, судом встановлено, що [PERSON] було придбано та за її кошт встановлено у квартирі металопластикові вікна та балконні двері на суму 3 202, 31 грн., а у 2014 році для потреб сім'ї було придбано в кредит холодильник, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 24-32) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] у віці 64 роки, про що 05.12.2017 року складено відповідний актовий запис № 3376. (а.с. 12) Всі витрати пов'язані із похованням [PERSON] були здійснені позивачем за власні кошти. Окрім того, останньою 06.12.2017 року в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці було отримано допомогу на поховання [PERSON] відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер [PERSON] на момент смерті. (а.с. 33, 35) В судовому засіданні було оглянуто та досліджено копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO]. (а.с. 147-158) Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванихправ, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на наведене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає доведеним факт про який заявляє позивач. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704, 80 гривень. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 3, 21, 36, СК України,

Outcome: approved