Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Калинич Оксана Іванівна звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича (місце здійснення діяльності: м.Мукачево, вул.Садова, 25 А, оф. 8), про скасування арешту майна. Позовна заява мотивована наступним. Позивачка, [PERSON] , 16 березня 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. щодо оформлення права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , згідно укладеного Договору про відступлення прав за договором іпотеки, укладеного 29.08.2019року, предметом якого є право вимоги за кредитним договором №583/10-2005 від 20.10.2005р., укладеним між ПАТ «КБ НАДРА» та [PERSON] , а також за всіма договорами укладеними в забезпечення кредитного договору. Однак, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні арешти накладені приватним виконавцем Ярошевським Д.А. згідно з постановою від 09.12.2020 року ВП 63821474, у оформленні права власності позивачці відмовлено. Для врегулювання спірних правовідносин щодо повернення боржником боргу на користь нового кредитора між сторонами було досягнуто згоди щодо укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Однак, здійснити це неможливо, внаслідок наявності вказаного обтяження. Відповідач у\~відзиві на\~позовну заяву\~позовні вимоги\~не визнає.\~Посилається на\~те,\~що на\~його виконанні\~перебуває виконавче\~провадження 63821474\~з примусового\~виконання виконавчого\~листа №2-5536/11,\~виданого Ужгородським\~міськрайонним судом\~30.10.2013\~про солідарне\~стягнення з\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на\~користь ПУБЛІЧНОГО\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~"ЕНЕРГОБАНК"\~(04071,\~м.\~Київ,\~вул.Воздвиженська,\~56,\~ідентифікаційний код\~19357762,\~рахунок № [NUMBER] \~в ПАТ\~"ЕНЕРГОБАНК",\~МФО 300272) (згідно ухвали суду №2-5 24.12.2019 року стягувача ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" замінено на його правонаступника - [PERSON] ) заборгованості по Договору про надання споживчого кредиту №07/2008 від 09.07.2008 року станом на 25.07.2011 року у розмірі 73 700,18 (сімдесят три тисячі сімсот) доларів США 18 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 25.07.2011 року 7,9711 грн. за один долар США становить 587 471, 50 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч чотириста сімдесят одна) гривня 50 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом - 45 823,16 (сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять три) долари США 16 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить 365 160,99 (триста шістдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень 99 копійок; заборгованості по процентам - 17 873,04 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) долари США 04 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить 142 467,83 (сто сорок дві тисячі чотириста шістдесят сім) гривень 83 копійки; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 070,49 (шість тисяч сімдесят) доларів США 49 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить - 48 388,49 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 49 копійок; пені за прострочення сплати процентів - 3 933,48 (три тисячі дев`ятсот тридцять три) долари США 48 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить - 31 354,19 (тридцять одна тисяча триста п`ятдесят чотири) гривні 19 копійок (станом на 25.07.2011 року офіційний курс НБУ становить 1 долар США=7,9711 грн.). Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, ідентифікаційний код 19357762, рахунок № [NUMBER] в ПАТ "ЕНЕРГОБАНК", МФО 300272) (згідно ухвали суду №2-5 24.12.2019 року стягувача ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" замінено на його правонаступника - [PERSON] ) суму судового збору у розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 00 коп. З метою примусового виконання було винесено постанову про арешт майна боржника від 09.12.2020 року за № 63821474, згідно якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності боржнику [PERSON] . Приватним виконавцем на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] направлялася вимога згідно якої виконавець повідомив про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , та вимагав від [PERSON] повідомити про залишок заборгованості боржника [PERSON] за договором іпотеки в забезпечення якого останнім передано вищевказану квартиру. Станом на день подачі відзиву відповіді від гр. [PERSON] не отримано. Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено підстави арешту майна (коштів) боржника, а ст. 59 вказаного Закону визначено підставами для його зняття виконавцем, однак, таких позивачем у позовній заяві не наведено, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву, зокрема, з огляду на те, що у договорі про відступлення прав за договором іпотеки значиться, що відповідно до ч.1 ст.516 ЦКУ та ч.1 ст.24 Закону України «Про іпотеку» Первісний Іпотекодержатель відступив (передав) Новому Іпотекодержателю належні Первісному Іпотекодержателю права за Договором іпотеки, включаючи але не обмежуючись задовольнити свої вимоги, у разі невиконання Позичальником зобов`язань за кредитним Договором, право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором Іпотеки. До нового Іпотекодержателя перейшли усі права зобов`язання Первісного Іпотекодержателя у зобов`язаннях, що виникли на підставі Договору іпотеки (п.1.1 Договору про відступлення прав за договором іпотеки). Предметом іпотеки за договором іпотеки є нерухоме майно, а саме: Квартира під [ADDRESS] , що є власністю Іпотекодавця на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого Селехман О.А., приватним нотаріусом УМНО, 20.10.2005 №3525, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів за №907560, реєстраційний номер в РПВН -12323534, (п.1.1. Договору). Внаслідок відступлення прав вимоги, [PERSON] з 29.08.2019 року є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором, і всіх прав за іпотечним договором, всіх прав кредитора за договором поруки, іпотечним договором та кредитним договором. Таким чином, реалізувавши своє право Іпотекодержателя, [PERSON] набула права власності на об`єкт іпотеки, проте наявні обтяження, які були накладені на об`єкт іпотеки у забезпечення виконання боргових зобов`язань попереднього власника, суттєво обмежують право власності гр. [PERSON] . Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 31.05.2021 залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича про скасування арешту майна, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] .\~ Представник позивача, адвокат Калинич О.І. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] письмові пояснення на позов не подали. Разом з тим, [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,\~незалежно від волі інших осіб. Власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від17.07.1997 № 475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини конвенційне поняття «майно» являє собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності ( заява №42527/98, рішення від 12.07.2001 р. п. 83). Принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа «Броньовський проти Польщі», заява № 31443/96, рішення від 22.06.2004 р., п. 184). З поданих сторонами доказів судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та гр.України [PERSON] укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором. За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу прав вимоги, оформлених протоколом №UA-EA-2019-07-23-000243-b від 14.08.2019, складеного Товарною біржою «Українська енергетична біржа» первісний кредитор передає у власність Новому кредитору, а Новий кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором №583/10-2005 від 20.10.2005 з Додатковими угодами / договорами (за наявності) зазначеними у Додатку №1 до цього договору, включаючи право вимоги до правопорушників позичальника, спадкоємців позичальника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки позичальника, або які зобов`язані виконати обов`язки позичальника за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Сторони домовились, що відступлення первісним кредитором новому кредитору прав вимог за договорами забезпечення, зокрема іпотекою, що була укладена в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за основним договором (за наявності) відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами після цього договору (п.2.1 Договору). Ціна договору - 433967,76грн. сплачена новим кредитором первісному кредитору у повному обсязі до моменту укладення цього договору (п.4.1 Договору). 29.08.2019 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (первинним Іпотекодержателем) укладено договір з гр.України [PERSON] (новим Іпотекодержателем) предметом якого є право вимоги за кредитним договором №583/10-2005 від 20.10.2005р., укладеним між ПАТ «КБ НАДРА» та [PERSON] , а також за всіма договорами укладеними в забезпечення кредитного договору. В порядку та на умовах, визначених цим договором первісний іпотекодержатель відступає (передає), а новий Іпотекодержатель набуває (приймає) належні первісному Іпотекодержателю права за договором іпотеки, включаючи, але не обмежуючись, у разі не виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки за Договором Іпотеки (п.1.1 Договору). Предметом іпотеки за договором Іпотеки є нерухоме майно: а саме, квартира під [ADDRESS] . Вартість предмету іпотеки за договором іпотеки складає 221239грн. (п.2 Договору). 04.12.2020 приватним виконавцем Ярошевським Дмитром Андрійовичем відкрито виконавче провадження 63821474 з примусового виконання виконавчого листа №2-5536/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом 30.10.2013 про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" (04071, м. Київ, вул.Воздвиженська, 56, ідентифікаційний код 19357762, рахунок № [NUMBER] в ПАТ "ЕНЕРГОБАНК", МФО 300272) (згідно ухвали суду №2-5 24.12.2019 року стягувача ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" замінено на його правонаступника - [PERSON] ) заборгованості по Договору про надання споживчого кредиту №07/2008 від 09.07.2008 року станом на 25.07.2011 року у розмірі 73 700,18 (сімдесят три тисячі сімсот) доларів США 18 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 25.07.2011 року 7,9711 грн. за один долар США становить 587 471, 50 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч чотириста сімдесят одна) гривня 50 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом - 45 823,16 (сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять три) долари США 16 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить 365 160,99 (триста шістдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень 99 копійок; заборгованості по процентам - 17 873,04 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) долари США 04 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить 142 467,83 (сто сорок дві тисячі чотириста шістдесят сім) гривень 83 копійки; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 6 070,49 (шість тисяч сімдесят) доларів США 49 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить - 48 388,49 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 49 копійок; пені за прострочення сплати процентів - 3 933,48 (три тисячі дев`ятсот тридцять три) долари США 48 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ 7,9711 грн. за один долар США становить - 31 354,19 (тридцять одна тисяча триста п`ятдесят чотири) гривні 19 копійок (станом на 25.07.2011 року офіційний курс НБУ становить 1 долар США=7,9711 грн.). Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОБАНК" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, ідентифікаційний код 19357762, рахунок № [NUMBER] в ПАТ "ЕНЕРГОБАНК", МФО 300272) (згідно ухвали суду №2-5 24.12.2019 року стягувача ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" замінено на його правонаступника - [PERSON] ) суму судового збору у розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 00 коп. З метою примусового виконання рішення суду приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. було винесено постанову про арешт майна боржника від 09.12.2020 року за № 63821474, згідно якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності боржнику [PERSON] . Позивачка стверджує, що внаслідок відступлення прав вимоги, з 29.08.2019 року вона є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором, і всіх прав за іпотечним договором, всіх прав кредитора за договором поруки, іпотечним договором та кредитним договором. Реалізувавши своє право Іпотекодержателя, вона набула права власності на об`єкт іпотеки, проте наявні обтяження, які були накладені на об`єкт іпотеки у забезпечення виконання боргових зобов`язань попереднього власника, обмежують її право власності. Відповідно до абзацу третього статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно (частина перша статті 4 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки). У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина шоста та сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час звернення позивачки до суду). Однією з підстав для відмови у державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно(пункт 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -Закон № 1952-IV)). 3 липня 2018 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII (далі - Закон № 2478-VIII). Згідно з пунктом 10 розділу І цього Закону частину четверту статті 24 Закону № 1952-IV парламент доповнив пунктом 7 про те, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі «державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем -фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем». Отже, іпотекодержатель, зокрема і новий кредитор, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, може безперешкодно реалізувати право на задоволення своїх вимог до боржника переважно перед іншими його кредиторами, зокрема, шляхом реєстрації права власності за ним на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». За змістом зазначеного припису пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону № 1952-IV обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт. Закон № 2478-VIII застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2478-VIII). Згідно з пунктом 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2478-VIII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Він був опублікований 3 листопада 2018 року, набрав чинності 4 листопада того року та був введений у дію 4 лютого 2019 року. Судом встановлено, що іпотека за договором іпотеки була зареєстрована за ПАТ «Комерційний банк «Надра» ще 20 жовтня 2005 року. Значно пізніше 09.12.2021 року - приватний виконавець зареєстрував обтяження на предмет іпотеки. Той факт, що право на іпотеку позивачка набула на підставі договору купівлі-продажу майнових прав і договору відступлення права вимоги за іпотечним договором не змінює факту виникнення у банку права іпотеки на квартиру 20 жовтня 2005 року. Отже, за змістом пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону № 1952-IV станом на день звернення до суду позивачки, яка набула від банку права іпотекодержателя щодо іпотеки, зареєстрованої за банком та відповідно за нею ще 20 жовтня 2005 року, наявність обтяження речових прав на квартиру, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанови приватного виконавця про арешт майна боржника, не могло бути підставою для відмови позивачці у державній реєстрації права власності на квартиру у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Така підстава для відмови існувала до моменту введення в дію 4 лютого 2019року Закону № 2478-VIII (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 755/5072/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 грудня 2019 року у справі № 923/880/18 (пункти 4.44-4.45)). Відповідний висновок сформульовано у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №346/1305/19. Висновки щодо застосування пункту 6 частин першої, пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону № 1952-IV, сформульовані у цій постанові, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують її своїй діяльності (частина п`ята статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Отже, нотаріусом безпідставно відмовлено позивачці в оформленні права власності на квартиру. У відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/ або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів,накладених на боржника; отримання виконавцем документів,що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Частиною 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Однак, на даний час позивачем не надано суду доказів, які б вказували на можливість зняття (скасування) арешту з майна. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, встановлені судом обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність підстав для скасування арешту з майна. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити його вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку» (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 листопада 2020 року у справі № 761/31581/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18). Наявність арешту, накладеного на предмет іпотеки, не порушує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від4 березня 2021 року у справі № 2-6875/10, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від10 лютого 2021 року у справі № 686/1953/13-ц). За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: dismissed