Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до державного підприємства "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про визнання незаконним та скасування пунктів 3-6 наказу № 1-к від 05.01.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.06.2010 року по 16.06.2014 року працював на посаді начальника метрологічного центру Державного підприємства "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації". Наказом від 17.06.2014 року № 54-к його було звільнено з роботи у зв'язку з скороченням посади. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.10.2014 року за його позовом про поновлення на роботі, він був поновлений на посаді начальника метрологічного центру. Наказом від 05.01.2015 року № 1-к його поновлено на займаній посаді з 30.10.2014 року. В пунктах 3-6 даного наказу відповідач зазначив про зміни в організації виробництва і праці ДП "Волиньстандартметрологія", запропонував його іншу роботу у вигляді вільних станом на 29.12.2014 року посад, зобов'язав визначитись із запропонованою роботою та включно до 06.03.2015 року письмово повідомити генерального директора про вибрану посаду, на якій він має бажання продовжити свою роботу, попередив його про подальше припинення трудового договору з 06.03.2015 року у разі відсутності письмової відповіді про вибрану посаду до 06.03.2015 року, що буде розцінюватись як відмова від продовження роботи в нових умовах праці, повідомив Луцький міський центр зайнятості про припинення укладеного з ним трудового договору на посаді начальника метрологічного центру ДП "Волиньстандартметрологія". Вважає, що наказ підлягає до часткового скасування, оскільки рішення відповідача про зміну істотних умов праці у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, які відбулися ще 16.06.2014 року не відповідає вимогам ст. 32 ч. 2 КЗпП України, запропонувавши йому іншу роботу відповідач фактично припиняє з ним трудовий договір як з начальником метрологічного центру, а у разі відмови від запропонованих посад, повторно скоротити посаду начальника метрологічного центру. Просить суд визнати незаконним та скасувати пункти 3, 4, 5, 6 наказу державного підприємства "Волинській науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" № 1-к від 05.01.2015 року "Про поновлення [PERSON] на посаді начальника метрологічного центру, пропонування [PERSON] іншої роботи та попередження [PERSON] про припинення з ним трудового договору в разі відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці". Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді начальника метрологічного центру державного підприємства "Волинській науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації". Відповідач по справі 05 січня 2015 року видав наказ № 1-к "Про поновлення [PERSON] на посаді начальника метрологічного центру, пропонування [PERSON] іншої роботи та попередження [PERSON] про припинення з ним трудового договору в разі відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці". Не погоджуючись зі змістом п. п. 3-6 вищезазначеного наказу позивач зазначає, що в них не вказано про майбутні зміни в організації виробництва та праці, просить визнати їх незаконними та скасувати. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту п. п. 3-6 наказу № 1-к від 05.01.2015 року вбачається, що вони носять гарантійний характер забезпечення права на працю у зв'язку з майбутнім вивільненням працівника у відповідності зі статтею 49-2 КЗпП України. Попередження працівника про майбутнє вивільнення не можна трактувати як порушення з боку відповідача трудового права працівника, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed