Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом яким просив: - визнати за ним право власності на автомобіль марки "Dodge" модель "Ram Van Wagon" 2000 року випуску, реєстраційний номер "[INFO]"; - здійснити на нього державну реєстрацію вищевказаного автомобіля. В обґрунтування заявлених вимог автором позову зазначено наступне. У квітні 2008 року між сторонами укладено договір-купівлі продажу названого транспортного засобу. Позивач в рахунок купівлі автомобіля у присутності свідків надав відповідачеві 14 000 доларів США після чого останній передав йому довіреність на право керування, користування та розпорядження автомобілем, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також два комплекти ключів від автомобіля. Крім цього, сторони досягли усної домовленості про те, що відповідач в ближчий час зніме автомобіль з реєстраційного обліку та надасть позивачеві довідки про купівлю-продаж автомобіля для проведення його подальшої реєстрації на ім'я останнього. На даний час відповідач ухиляється від проведення дій по зняттю автомобіля з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник позов з названих підстав підтримали та просили його задовольнити. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечував проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Заслухав пояснення учасників судового розгляду, які з'явились у судове засідання, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 2 квітня 2008 року [PERSON] видав на ім'я [PERSON] довіреність, якою уповноважив останнього керувати, користуватися, а також розпоряджатись автомобілем марки "Dodge", модель "Ram Van Wagon", 2000 року випуску, реєстраційний номер "[INFO]" (а.с.6). Власником даного автомобіля згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є відповідач (а.с.7). Станом на 12 квітня 2017 року ринкова вартість спірного у даній справі автомобіля складає 86 445,00 гривень (а.с.9). Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними нормами матеріального закону. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 1, ч. 3 ст. 334 ЦК України). Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України). Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, адже видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, зокрема і на підставі судового рішення. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-688цс15. Інша заявлена позивачем вимога - про здійснення державної реєстрації спірного автомобіля також до задоволення не підлягає, адже вчинення таких дій не входить до повноважень суду і останній не може підміняти собою уповноважений на це орган, тобто перебирати на себе дискреційні повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Оскільки позов до задоволення не підлягає, не підлягають до подальшого розподілу і судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed