Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання права на земельну частку (пай) посилаючись на наступне. Позивач, 5 липня 1995 року прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства "Родина" Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, в якому працював, що підтверджується копією моєї трудової книжки [NUMBER] від 5 липня 1991 року. Відповідно до рішення Березівської сільської Ради народних депутатів № 20 від 25.05.1995 колективному сільськогосподарському підприємству "Родина" передано в колективну власність землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 25.10.1995 року видано державний акт на право колективної власності на землю серія КР 000008. 30 вересня 1996 року позивач був звільнений з членів КСП "Родина" згідно поданої заяви. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП "Родина" становить 8,36 умовних кадастрових гектарів, з них 6,67 умовних кадастрових гектарів ріллі та середня вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.1995 року становить 29386,00 грн.. що підтверджується інформацією відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04.03.2021 року № 86/111-21. Як вбачається із вказаного листа позивач не значився у списку громадян - членів КСП "Родина", які мають право на отримання земельної частки (паю). За змістом статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також частиною 3 статті 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Позивач перебував членом КСП "Родина" на час паювання землі та отримання КСП "Родина" 25.10.1995 року державного акта на право колективної власності на землю. Проте під час паювання землі, яке відбулось в КСП "Родина" у 1995 році позивач не був включений в списки до державного акту на землю та не отримав сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку. Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. На момент передачі державного акта на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству "Родина" позивач був його членом, а тому не може бути позбавлений права на земельну частку (пай) та в зв`язку з цим, змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні сторона позивач заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився до суду надавав відзив на позовну заяву, проти заявленого позову заперечував, просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, оцінивши докази в їх сукупності та дослідивши матеріали справи дійшов до висновку з наступного. Копією трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується прийняття в члени КСП «Родина» позивача [PERSON] (а.с. 8-11). Із копії листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Відділ у Долинському районі від 19.01.2021 року № 3/171-21 повідомлено, що згідно Книги записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю станом на 29.12.2012 року значиться Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Родина» серії КР № 000008 зареєстрованого за № 8 від 25.10.1995 року на території Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с.12). Із копії листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Відділ у Долинському районі від 04.03.2021 року № 86/111-21 повідомлено, що відповідно до списку членів КСП «Родина» Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області гр.. [PERSON] не значиться. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Родина» Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області становить 8,36 умовних кадастрових гектарів, з них 6,67 га ріллі та середня вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.1995 року становить 29386,00 грн. (а.с. 13) З копії Державного акту на право колективної власності на землю серія КР000008 вбачається, що він був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Родина» Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 3511.8 гектарів землі в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14-16). Згідно приписів ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до пункту 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від лютого 2004 року №122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Список громадян, як додаток до державного акта, формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства та підписується головою місцевої ради і головою колективного сільськогосподарського підприємства. Із зазначених вище документів вбачається, що позивач перебував членом КСП "Родина" на час паювання землі та отримання КСП "Родина" 25.10.1995 року державного акта на право колективної власності на землю. Проте під час паювання землі, яке відбулось в КСП "Родина" у 1995 році він не був включений в списки до державного акту на землю та не отримав сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, окремо приймається районними державними адміністраціями. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. В силу положень ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСІІ на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку. Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Аналогічна правова позиція викладена у Рішенні Верховного Суду України від 28.01.2009 у справі №6-17012св08 та Рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 у справі №6-19824ск15. В судовому засіданні встановлено, що позивач на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землі КСП «Родина» Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області серії КР000008 працював у КСП «Родина». Таким чином, судом встановлено наявність права позивача на отримання, земельної частки (паю) згідно указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95. Не підлягає задоволенню заява відповідача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин, з огляду на наступне. Позивачем заявлено вимогу про визнання права на земельну частку пай, яке він має відповідно до положень закону, з моменту передачі державного акту відповідному підприємству, в той же час суду не представлено будь яких доказів про те, що позивач був обізнаний про таку передачу чи будь яких доказів обізнаності позивача про порушення його права у проміжок часу поза межами позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved