Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно справи №477527 31.10. 2013 року та 30.04.2014 року [PERSON] написала "Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг" для призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області було складено Акт №17-22/128 від 27.05.2015 року яким встановлено, що згідно інформації Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, [PERSON] виїхала з України 04.08.2013 року та в'їхала в Україну 09.06.2014року, останній раз виїхала з України 05.02.2015року. Заява від [PERSON] була прийнята 31.10.2013 року провідним спеціалістом відділу з прийому громадян [PERSON], а заява від 30.04.2014 року була прийнята спеціалістом І-ї категорії відділу з прийому документів [PERSON] Довіреність для здачі документів на призначення допомоги у справі відсутня. Під час ревізії для уточнення та одержання інформації на предмет того, хто фактично здав документи 31.10.2013 року та 30.04.2014 року для призначення допомог прийшов її чоловік [PERSON] та пояснив що [PERSON] документи для призначення допомоги здавала особисто, на час завершення ревізії [PERSON] для дачі письмового пояснення не прибула. В своєму поясненні щодо прийому документів [PERSON] вказала, що прийняла документи 31.10.2013 року від [PERSON] згідно оригіналу паспорта та звірила особисто з заявником. [PERSON] в своєму поясненні відмітила, що документи приймалися згідно паспорта і були звірені з особою. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] безпідставно нараховано та виплачено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 7470,29 гривень, в тому числі за 2013 рік - 2395,43 гривень, за 2014 рік - 5074,86 гривень. Внаслідок зазначеного, державному бюджету завдано матеріальну шкоду на суму7470,29 гривень. Відповідачка [PERSON] була письмово повідомлена Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за її місцем проживання згідно повідомлення від 30.06.2015 року. Однак, по даний час грошові кошти в сумі 7470,29 гривень добровільно не повернені, позивач просить стягнути вищезазначену суму з відповідачки [PERSON] а також понесені ним судові витрати. В процесі розгляду справи представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] суму надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в розмірі 7470,29 гривень та судовий збір у розмірі 1378 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомила та не подавала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] року у відповідачки [PERSON] народилась дочка [PERSON], що стверджується витягом з атку про народження №548 частина 1 серія А року 2012 Як слідує із викладених у позові обставин 31.10.2013 року та 30.04.2014 року відповідачка [PERSON] звернулася в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення їй державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Відповідно до п.2 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 державна допомога сім'ям з дітьми призначається і виплачується громадянам України; іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особам, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту і мають право на державну допомогу на умовах, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (2811-12), іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції, яка діяла станом на 30 травня 2014 року) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Вимогами ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції, яка діяла станом на 30 травня 2014 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Відповідно до п. 19 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (в редакції, яка діяла станом на 30 травня 2014 року) виплата допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, здійснюється протягом шести календарних місяців. Якщо особа, якій призначена допомога, після закінчення зазначеного строку не підтвердила право на призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, допомога виплачується у мінімальному розмірі. Також, згідно вимог п. 22 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751(в редакції, яка діяла станом на 30 травня 2014 року) для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, подається в установленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан. На підставі заяви [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги від 31.10.2013 року №98903 і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 31.10.2013 року та інших документів, рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 26.11.2013 року [PERSON] була призначена державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку непрацюючим жінкам з 10.12.2012року по 02.10.2015року - 130 гривень щомісячно та державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку по доходах з 01.10.2013 року по 30.11.2013 року - 774,81 гривень, з 01.12.2013 року по 31.03.2014 року - 845,81гривень. На підставі заяви [PERSON] про призначення усіх видів соціальної допомоги від 30.04.2014 року №49599 і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 30.04.2014 року рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 13.05.2014 року [PERSON] була призначена державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 01.04.2014 року по 02.10.2015 року - 130 гривень щомісячно та державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку по доходах з 01.04.2014 року по30.09.2014 року - 845,81 гривень щомісячно. За результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Державної фінансової інспекції в Тернопільській області було складено Акт № 17-22/128 від 27 травня 2015 року в якому зазначено, що згідно особової справи №477527 [PERSON] написала "Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг" для призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (по доходах) 31.10.2013 року та 30.04.2014 року. Згідно інформації Управління Служби безпеки України в Тернопільській області [PERSON] виїхала з України 04.08.2013 року та в'їхала в Україну 09.06.2014року, останній раз виїхала з України 05.02.2015року. Довіреність для здачі документів на призначення допомоги у справі відсутня. Під час ревізії для уточнення та одержання пояснення на предмет того, хто фактично здавав документи 31.10.2013 року та 30.04.2014 року прийшов її чоловік [PERSON]. В своїй інформації він відмітив, що [PERSON] 31.10.2013 року та 30.04.2014 року, документи для призначення допомоги здавала особисто. На час завершення ревізії [PERSON] для дачі письмового пояснення не прибула. Заява про призначення усіх видів соціальної допомоги від [PERSON] була прийнята 31.10.2013 року провідним спеціалістом відділу з прийому громадян [PERSON], а заява від 30.04.2014 року була прийнята спеціалістом І-ї категорії відділу з прийому документів [PERSON] з порушенням п.43 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженої Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001р. та п.2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики №345 від 19.09.2006 року. В результаті допущеного працівниками порушення, [PERSON] зайво нараховано та виплачено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (по доходах) в сумі 7470,29 гривень, в тому числі за 2013 рік - 2395,43 гривень, за 2014 рік - 5074,86 гривень. На підставі встановлених порушень, Фінінспекцією було направлено Управлінню соціальної політики Тернопільської міської ради, обов'язкові вимоги "Про усунення порушень законодавства виявлених ревізією" від 22.06.2015 року № 19-17-13-14/869. На виконання вимог Фінінспекції, Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, було припинено надання [PERSON] державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 30.06.2015 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради направлено [PERSON] повідомлення за вих.№2344/13.8 про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги. Однак, як слідує із викладених у позові обставин, відповідачка добровільно не повернула кошти. Частиною 2 ст.22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та п.49 "Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, закріплено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд критично оцінює посилання позивача на те, що відповідачу [PERSON] було надміру виплачено кошти державної соціальної допомоги в розмірі 7470,29грн., оскільки, як встановлено судом, заяви від 31.10.2013 року та 30.04.2014 року не могли бути подані особисто [PERSON], так як в даний час вона перебувала за межами України, вказані заяви були прийняті працівниками Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, зокрема спеціалістом відділу з прийому громадян [PERSON] та спеціалістом І-категорії відділу з прийому [PERSON] з порушенням п.43 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженої Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001р. та п.2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики №345 від 19.09.2006року. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи те, що суми державної допомоги, виплачені надміру стягуються внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), а також у зв'язку із відсутністю вини відповідачки, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої вимоги про те, що відповідачка зве кралася з заявою і, як наслідок, безпідставно одержувала державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним та до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed