Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] шляхом відновлення меж земельної ділянки за зазначеною адресою. Зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] поновити знесену огорожу № [ADDRESS] на земельній ділянці [ADDRESS] [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником\~13/100\~частин житлового\~будинку [ADDRESS] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 04\~вересня 2015\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом ХМНО\~Яновою О.Є.,\~р.№\~2928,\~та власником\~87/100\~частин зазначеного\~житлового будинку,\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~21\~грудня 2012\~року,\~посвідченого 2\~ХДНК,\~р.№3-641,\~що підтверджується\~Інформаційною довідкою\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~№84299194\~від 05.04.2017\~року.\~Зазначений житловий\~будинок також\~є \~його постійним\~місцем проживання.На земельній ділянці площею 721 кв. м за адресою розташування вказаного вище житлового будинку знаходяться житловий будинок літ.А-1 з прибудовами, загальною площею 50,2 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м, житловий будинок літ.Б-1 з прибудовами, загальною площею 79,1 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, та надвірні будівлі: сараї літ. В, О, К, льох літ. З, вбиральня літ. Ж, гараж літ.И, огорожа № 2-4, замощення №1. З 1955 року площа земельної ділянки, її межі, розташування огорожі не змінювалося. Житловий будинок по [ADDRESS] , який межує з належним позивачу домоволодінням, зареєстрований по праву власності наступним чином: 44/100 частин - за [PERSON] , 56/100 частин на праві спільної сумісної власності - за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02 квітня 2017 року, під час відсутності відповідача, власниками житлового будинку по [ADDRESS] , була знесена огорожа №2 та пересунута її частина вглиб земельної ділянки позивача. Позивач вважає дії відповідачів протиправними, які порушують його законні права та інтереси, зменшують загальний розмір належної йому земельної ділянки та ускладнюють обслуговування будівель, які зареєстровані за ним по праву власності. 26 квітня 2017 року відкрито провадження у справі та забезпечено позов за заявою [PERSON] \~шляхом заборони: власникам житлового будинку [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та будь-яким особам здійснення будівельних робіт та будь-яких дій стосовно земельної ділянки по [ADDRESS] , а саме знесення, перенесення, встановлення огорожі, міжових знаків, зменшення розміру земельної ділянки та Управлінню Держгеокадастру у м.Харків Харківської області здійснення будь-яких дій та видачу будь-яких документів, в тому числі на присвоєння кадастрового номеру, стосовно земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . 15.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов`язання власника сусіднього домоволодіння по [ADDRESS] знести житлову прибудову «Б1-1», димохідну трубу та вигрібну яму. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що вона разом з [PERSON] та [PERSON] є співвласниками частки у розмірі 56/100 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в розмірі 44/100 до цього часу зареєстрована за [PERSON] , що помер помер 7-8 років тому. Зазначений будинок межує з будинком [ADDRESS] , що належить [PERSON] На земельній ділянці [PERSON] зведена житлова прибудова, яка у технічному паспорті на його домоволодіння позначена літерою «Б1-1». На думку [PERSON] [PERSON] використовуючи відсутність огорожі між земельними ділянками, діючи в порушення приписів Державних будівельних норм «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України (ДБН 79-92), затверджених наказом Держбуду України від 24 березня 1992 року №37 для будівництва зазначеної будівлі, вийшовши за межі своєї земельної ділянки, приблизно на 0,8 метрів, частково використавши земельну ділянку [PERSON] , площею приблизно 2,4 м. кв. та створив тим самим перешкоди їй у користуванні її земельною ділянкою. Крім того, [PERSON] збудував на своїй земельній ділянці, але впритул до земельної ділянки [PERSON] вигрібну яму. Таке розташування вигрібної ями також створює [PERSON] перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, що виражається в істотному погіршенні умов проживання в будинку, оскільки близькість вигрібної ями від будинку призводить до постійних витоків нечистот, відчуття на території будинковолодіння нестерпного смороду, які створюють токсичні випарування від вигрібної ями. Вважає, що [PERSON] порушені приписи п.п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ України №2 від 17.03.2011 року, зареєстрованому в МЮ України 5 квітня 2011 року за № 457/19195 . Ухвалою суду від 15.08.2017 року зустрічний позов [PERSON] об`єднаний в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 21.08.2017 року по справі призначено будівельно-технічна експертиза. 15.01.2019 року до суду надійшов висновок судової земельно-технічної експертизи № 16292 від 22.12.2018 року, відповідно до висновків якої встановити "Чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладення земельних ділянок за адресами: [ADDRESS] користувачем якої є [PERSON] та земельної ділянки по [ADDRESS] , землекористувачами якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до правовстановлюючих документів, земельно-кадастрової документації на ці земельні ділянки?" не надається можливим з причини, вказаної у дослідженні. В зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів та земельно-кадастрової документації на земельні ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] , вказати в чому саме полягають порушення та з боку яких землекористувачів вони доходять, а також надати варіанти усунення порушень не надається можливим. Встановити "Чи відповідає конфігурація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яку вона набула після встановлення огорожі із земельною ділянкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] правовстановлюючим документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам?" не надається можливим, в зв`язку з не наданням правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки. Розташування окремо стоячого димоходу до житлової прибудови літ. "Б1-1" здійснено в межах земельної ділянки [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18.01.2019 року поновлено провадження у справі після проведення експертизи та справу призначено до судового засідання. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали свої вимоги в повному обсязі та заперечували проти зустрічних позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - Костів Т.З. при подачі зустрічної заяви проти основного позову заперечував, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Інші відповідачі до судового засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Харківської міської ради до судвого засідання також не з`явився, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON] , який надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Допитана в якості свідка [PERSON] , що є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , пояснила, що до переїзду [PERSON] в її домоволодіння питань, щодо розмежувань земельних ділянок між сусідами не було. Після переїзду [PERSON] , остання почала насаджувати по периметру рослини, а потім знесла огорожу між своїм домоволодінням та домоволодінням [PERSON] та встановила нову, яку перенесла вглиб земельної ділянки [PERSON] . Також в судовому засіданні було допитано експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса [PERSON] ., яка підтвердила надані нею висновки та зазначила, що вони були надані відповідно до наданих їй вихідних даних. Вислухавши доводи сторін, допитавши свідків та експерта, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником 13/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є., р.№ 2928, та власником 87/100 частин зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2012 року, посвідченого 2 ХДНК, р.№3-641, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84299194 від 05.04.2017 року. ( а.с. 7-15) Житловий будинок по [ADDRESS] , який межує з належним [PERSON] домоволодінням, зареєстрований по праву власності наступним чином: 44/100 частин - за [PERSON] ( який помер), 56/100 частин на праві спільної сумісної власності - за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 5-6) Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 721 кв. м за адресою розташування вказаного вище житлового будинку знаходяться житловий будинок літ.А-1 з прибудовами, загальною площею 50,2 кв.м, житловою площею 28,5 кв.м, житловий будинок літ.Б-1 з прибудовами, загальною площею 79,1 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, та надвірні будівлі: сараї літ. В, О, К, льох літ. З, вбиральня літ. Ж, гараж літ.И, огорожа № 2-4, замощення №1. ( а.с. 16-27). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1.2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, - будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ст.ст.95, 96, 106, 107, 152 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Землекористувачі зобов`язані, в тому числі, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Основою для відновлення меж є дані земельно- кадастрової документації. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Позивач за основним позовом [PERSON] в своїх вимогах просить усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] шляхом відновлення меж земельної ділянки за зазначеною адресою. Зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] поновити знесену огорожу № [ADDRESS] на земельній ділянці [ADDRESS] [ADDRESS] . При цьому ним зазначено, що після проведення судової будівельно-технічної експертизи позовні вимоги ним будуть конкретизовані. Однак після проведення судової експертизи та до судових дебатів зазначений процесуальний обов`язок ним виконаний не був. Спробу представника позивача [PERSON] уточнити позовні вимоги в судових дебатах, не може бути прийнята судом, оскільки відповідно до ст. 242 ЦПК України, у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні. Крім того, експерт при проведенні судової земельно-технічної експертизи № 16292 від 22.12.2018 року не зміг надати відповіді на поставлені питання оскільки йому на дослідження не були надані правовстановлюючі та земельно-кадастрові документації на земельну ділянку по [ADDRESS] та на земельну ділянку по [ADDRESS] . В матеріалах справи наявний акт встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки від 03.07.2006 року складений [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та начальником відділу державного земельного кадастру Харківського Управління земельних ресурсів [PERSON] А.М., що наданий позивачем. (а.с. 167-168). Однак судом він не береться до уваги, оскільки, земельно-кадастровою документацією є документація, в якій фіксуються дані державного земельного кадастру. В Україні до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні й цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що знаходяться у державній, колективній і приватній власності, кількість їх, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних рад народних депутатів, областях, Автономній Республіці Крим та Україні в цілому. Земельно-кадастрова документація включає також книги реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землею, в тому числі договорів оренди землі. Також зазначена документація не була надана сторонами і суду. При цьому, земельним законодавством передбачено, що саме дані земельно -кадастрової документації є основою для встановлення меж земельної ділянки, на що також посилались [PERSON] та [PERSON] в своїх позовних заявах. З дослідницької частини висновку експерта № 16292 від 22.12.2018 року судом встановлено: «На підставі порівняльного аналізу меж земельної ділянки [ADDRESS] невідповідність фактичних меж земельної ділянки № [NUMBER] даним інвентаризаційної справи встановлена. На підставі порівняльного аналізу меж земельної ділянки [ADDRESS] невідповідність фактичних меж земельної ділянки № 8-В даним інвентаризаційної справи не встановлена. При обстеженні земельних ділянок [ADDRESS] Харкові встановлено, що частина огорожі демонтована, а саме: вздовж житлового будинку літ. "Б-1" по вул [ADDRESS] Барикадна № 75. При вивченні інвентаризаційної справи на земельну ділянку [ADDRESS] , відстань від стіни житлового будинку літ. "Б-1" до межі земельної ділянки [ADDRESS] вказана 0,80м. Тобто, межа між земельними ділянками № 75 по [ADDRESS] Барикадна та № 8-В [ADDRESS] . Харкові повинна проходити на відстані від стіни житлового будинку літ. "Б-1" на 0,80м. На підставі зазначеного вище слідує, що розташування окремо стоячого димоходу до житлової прибудови літ. "Б1-1" здійснено в межах земельної ділянки [ADDRESS] .» Враховуючи викладене, той факт, що [PERSON] не уточнено спосіб захисту його порушених прав та за відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки, суд не має можливості встановити наявність або відсутність порушень та з боку яких землекористувачів вони походять, а також спосіб їх захисту, тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов`язання власника сусіднього домоволодіння по [ADDRESS] знести житлову прибудову «Б1-1», димохідну прибудову та вигрібну яму, суд зазначає: Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.\~\~ При цьому в обґрунтування вимог [PERSON] зазначено, що [PERSON] збудував житлову прибудову «Б1-1» з димоходом, вийшовши за межі своєї земельної ділянки, приблизно на 0,8 метрів, частково використавши земельну ділянку [PERSON] , площею приблизно 2,4 м. кв. та створив тим самим перешкоди їй у користуванні її земельною ділянкою. Крім того, [PERSON] збудував на своїй земельній ділянці, але впритул до земельної ділянки [PERSON] вигрібну яму. Таке розташування вигрібної ями також створює [PERSON] перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, що виражається в істотному погіршенні умов проживання в будинку, оскільки близькість вигрібної ями від будинку призводить до постійних витоків нечистот, відчуття на території будинковолодіння нестерпного смороду, які створюють токсичні випарування від вигрібної ями. Як встановлено з висновку експерта № 16292 від 22.12.2018 року: «Розташування окремо стоячого димоходу до житлової прибудови літ. "Б1-1" здійснено в межах земельної ділянки [ADDRESS] .» \~ \~ \~ \~Жодних доказів в обґрунтування своїх вимог [PERSON] та її представником не надано, в зв`язку з чим, суд вважає її позовні вимоги недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed