Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У червні 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (далі-позивач) звернулось до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання договору про розірвання іпотечного договору недійсним, визнання та застосування наслідків його недійсності, відповідно до заявлених вимог позивач просив, визнати недійсним, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), Договір про розірвання Іпотечного договору від 24 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 10678, застосувати наслідки недійсності Договору про розірвання Договору іпотеки від 24.12.2014 року шляхом: 3.1.Визнання АТ «Дельта Банк» іпотекодержателем за договором іпотеки №86036 від 21.05.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим №1185. 3.2. Скасування рішення №18308199 від 21.12.2014 року про припинення реєстрації іпотеки внесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 3.3. Скасування рішення №18308452 про припинення реєстрації обтяження від 24.12.2014 року внесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С .П. щодо квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . 3.4. Поновлення з моменту припинення за АТ «Дельта Банк» запису №7231860 від 21.05.2008 року про обтяження іпотекою нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] - згідно з іпотечним договором №86036 від 21.08.2008 року. 3.5. Поновлення з моменту припинення запису №7231684 від 21.05.2008 р. за АТ «Дельта Банк» посвідченого приватним нотаріусом Лосєвим В.В. про заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] - згідно з іпотечним договором №86036 від 21.08.2008 року. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги тим, що 21 травня 2008 року між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11348980000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 50 000 доларів США, терміном погашення до 21.05.2018 р. та зобов`язувався повернути Банку кредит і сплатити проценти за його користування у розмірі та порядку визначених Кредитним договором. Виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором серед іншого забезпечувалось: Іпотечним договором, посвідченим 21.05.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим № 1184, згідно з яким у іпотеку була передана квартира [ADDRESS] , загальною площею 33,30 кв.м., житловою площею 16,20 кв.м., що належить [PERSON] (далі - Іпотечний договір); Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. за реєстровим № 2949, 2950, права вимоги АТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором [PERSON] . відступлено на користь АТ «Дельта Банк». В подальшому, Банком було укладено: - Договір про відступлення права вимоги від 29.01.2015 р. (далі - Договір відступлення), укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіагал» (далі - ТОВ ФК «СІАГАЛ»). - Договір про розірвання Іпотечного договору від 24.12.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 10678 (далі - Договір про розірвання), укладений з [PERSON] Відповідно до умов Договору про розірвання іпотечного договору від 24.12.2014 р., Банк та [PERSON] домовились достроково розірвати Іпотечний договір, посвідчений 21.05.2008 р. за реєстровим № 1184 та припинили обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною відчуження. Станом на день укладення Договору про розірвання (24.12.2014 р.) сума заборгованості позичальника за Кредитним договором становила по тілу кредита - 46 626,66 дол. США ( у тому числі сума простроченого тіла кредиту - 27 043,57 дол. США) та просторочені проценти у сумі - 15 056,56 дол. США, що станом на дату укладення Договору про відступлення складало: тіло - 46 626,66 дол. США ( у тому числі сума простроченого тіла кредиту - 27 460,24 дол. США ) та проценти - 16 027,79 дол. США (у тому числі прострострочених процентів - 15 281,85 дол США). За результатами проведення перевірки щодо визначення Договору про розірвання Іпотечного договору від 24.12.2014 р. в якості договорів, які є нікчемними у розумінні ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (протокол від 25.09.2015 № 72 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11.03.2015) Договір про розірвання іпотечного договору від 24.12.2014 р., що укладений між АТ «Дельта банк» та [PERSON] віднесено до нікчемних у розумінні пунктів 1, 2, 3 та 7 ч. 3. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що підтверджується серед іншого повідомленнями про нікчемність від 28.10.2015 р. № 1015, №1016 гр. крім того і [PERSON] і приватний нотаріус Ковальчук С .П ., були проінформовані про нікчемність Договору про розірвання Іпотечного договору, посвідченого 24.12.2014 р., укладеного між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] Зазначений вище, Договір від 24.12.2014 р. про розірвання Іпотечного договору віднесено до категорії нікчемних, оскільки за результатами перевірки виявлено, що при його укладанні та виконанні було допущено ряд порушень законодавства України та обмежень, встановлених Національним банком України, Всупереч того, що за Кредитним договором існувала заборгованість позичальника, Банк уклав правочин - Договір про розірвання, спрямований на припинення дії Іпотечного договору, укладеного в забезпечення виконання Кредитного договору. Укладанням Договору про розірвання були припинені правовідносини за Іпотечним договором, а також іпотека і заборона відчуження нерухомого майна. Внаслідок укладення Договору про розірвання, обтяження предмету іпотеки припинено та Банк втратив високоліквідне забезпечення за Кредитним договором. Отже, за Договором про розірвання Банк взяв на себе зобов`язання щодо припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, а також відмовився від можливості задовольнити свої вимоги за Кредитним договором за рахунок предмету іпотеки (відмовився від власних майнових вимог). Таким чином, як вказує позивач наявні порушення вимог законодавства - статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки уклавши Договір про розірвання Іпотечного договору Банк взяв на себе зобов`язання щодо припинення іпотеки і обтяження нерухомого майна, що стало однією з причин неплатоспроможності Банку, а виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим, а також відмовився від власних майнових вимог до іпотекодавця за Іпотечним договором. Також позивач вказує на те, що Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2016 року по справі №904/4776/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіагал» за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, [PERSON] про визнання договору про відступлення права вимоги від 29.01.2015 року недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 29.01.2015 року. Враховуючи наведене та посилаючись на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів», ст.ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст.ст. 47, 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» просили заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва П`ятничук І.В. від 22 серпня 2018 р. відкрито провадження по справі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 07 грудгя 2018р. закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку відповідача справи такою, що не перешкоджає розгляду справи, суд розглядає справу без участі відповідача. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що представники позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Представники третіх осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіагал», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому є можливим розгляд справи в їх відсутності. Представник третьої особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з`явився, суду надано пояснення з приводу заявлених вимог, а тому є можливим розгляд справи в відсутності вказаного представника. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК» згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича - уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ДЕЛЬТА БАНК». Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно, а рішенням від 03.08.2015 № 147 тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» продовжено до 02.10.2015 р. На виконання постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (Додаток 10) Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» (Додаток 11)та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» строком з 05.10.2015 по 04.10.2017 призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2008 року між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11348980000 відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит у сумі 50 000 доларів США, терміном погашення до 21.05.2018 р. та зобов`язувався повернути Банку кредит і сплатити проценти за його користування у розмірі та порядку визначених Кредитним договором. Виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором серед іншого забезпечувалось: - Іпотечним договором, посвідченим 21.05.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. за реєстровим № 1184, згідно з яким у іпотеку була передана квартира [ADDRESS] , загальною площею 33,30 кв.м., житловою площею 16,20 кв.м., що належить [PERSON] Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. за реєстровим № 2949, 2950, права вимоги АТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором [PERSON] . відступлено на користь АТ «Дельта Банк». В подальшому, Банком було укладено: - Договір про відступлення права вимоги від 29.01.2015 р. укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіагал». - Договір про розірвання Іпотечного договору від 24.12.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 10678 укладений з [PERSON] Відповідно до умов Договору про розірвання іпотечного договору від 24.12.2014 р., Банк та [PERSON] домовились достроково розірвати Іпотечний договір, посвідчений 21.05.2008 р. за реєстровим № 1184 та припинили обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною відчуження. Станом на день укладення Договору про розірвання 24.12.2014 р. сума заборгованості позичальника за Кредитним договором становила по тілу кредита - 46 626,66 дол. США ( у тому числі сума простроченого тіла кредиту - 27 043,57 дол. США) та просторочені проценти у сумі - 15 056,56 дол. США, що станом на дату укладення Договору про відступлення складало: тіло - 46 626,66 дол. США ( у тому числі сума простроченого тіла кредиту - 27 460,24 дол. США ) та проценти - 16 027,79 дол. США (у тому числі прострострочених процентів - 15 281,85 дол США). Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно статті 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та абз. 3 п. 1.18 глави 1 розділу ІІІ «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженим Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 (далі - Рішення № 2) уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку, ч. 2 ст. 38 Закону передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, а згідно з п. 5 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноважена заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Так за результатами проведення перевірки щодо визначення Договору про розірвання Іпотечного договору від 24.12.2014 р. в якості договорів, які є нікчемними у розумінні ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (протокол від 25.09.2015 № 72 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11.03.2015) Договір про розірвання іпотечного договору від 24.12.2014 р., що укладений між АТ «Дельта банк» та [PERSON] віднесено до нікчемних у розумінні пунктів 1, 2, 3 та 7 ч. 3. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з абз. 1) та абз 2) ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів а також вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

Outcome: approved