Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 2122366,52 грн. заборгованості за кредитним договором №0-27/11-00700-с-а від 22 грудня 2011 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №0-27/11-00700-с-а, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 850000 грн. Кредитні ресурси були надані позичальнику на споживчі потреби в тимчасове користування на умовах забезпеченості зворотності, терміновості та платності зі сплатою 25 % річних до 22 грудня 2016 року. Зобов'язання за вказаним договором були забезпечені договором поруки, укладеним 22 грудня 2011 року з поручителем [PERSON], який, як солідарний боржник, відповідає перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконанная [PERSON] умов кредитного договору №0-27/11-00700-с-а від 22 грудня 2011 року. Ні позичальник, ні поручитель свої зобов'язання перед банком належним чином не виконують, кредит, нараховану комісійну винагороду за користування кредитними коштами в повному обсязі не сплачують. Станом на 25 липня 2013 року заборгованість за вищевказаним кредитним договором склала 2122366,52 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, що в добровільному порядку спір врегулювати не вдалось. Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в повному обсязі та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що вони із [PERSON] не мають змоги виконати належним чином свої зобов'язання перед банком, так як на даний час опинились в скрутному матеріальному становищі. Зокрема, він впродовж останнього часу не отримує жодних доходів, при цьому у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина та дружина, яка на разі не працює, оскільки перебуває декретній відпустці. Окрім того, просив суд при прийнятті рішення врахувати майновий стан відповідача [PERSON], наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволенню. Судом встановлено, що 22 грудня 2011 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено кредитний договір №0-27/11-00700-с-а. Згідно умов вказаного договору останній отримав в тимчасове користування на умовах забезпеченості зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 850000 грн. зі сплатою 25 % річних. Датою остаточного повернення кредиту було визначено 22 грудня 2016 року. Окрім того, 22 грудня 2011 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №0-27/11-000700-с-а/1, відповідно до якого останній поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №0-27/11-00700-с-а від 22 грудня 2011 року. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору і вимог закону та припиняються виконанням, проведеним належним чином. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 554 ЦК, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами кредитного договору №0-27/11-00700-с-а від 22 грудня 2011 року передбачено, що сума кредиту та нарахованих процентів повинна погашатись позичальником щомісяця рівними частинами протягом всього строку дії вказаного договору. При цьому проценти нараховуються на залишок заборгованості по кредиту. Згідно пункту 4.1.1. вищевказаного кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитним коштами у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення. Як вбачається із представленого банком розрахунку, заборгованість за кредитним договором № 0-27/11-00700-с-а від 22 грудня 2011 року станом на 25 липня 2013 року склала 2122366, 52 грн., в тому числі: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 699085,44 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 150914,56 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 13972,60 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 254116,44 грн.; сума пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам - 1004277,48 грн. Оскільки відповідачі свої зобов'язання перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" належним чином не виконують, з них в користь позивача слід стягнути в солідарному порядку наявну заборгованість. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що банком нараховано непропорційно велику суму пені за порушення [PERSON] та [PERSON] взятих на себе зобов'язань. Крім того, суд враховує майновий стан відповідачів, відсутність у них доходів, наявність на утриманні неповнолітніх дітей. За таких обставин суд приходить до переконання, що є підстави для зменшення розміру пені з 1004277,48 грн. до 504277,48 грн. На підставі ст.ст.526-530, 536, 549, 551, 554, 1050 ЦК України,

Outcome: partial