Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог зазначила, що 26.03.2012 року між нею, та Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕРШИЙ", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" (Відповідач), був укладений договір №26206501311790 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Мега Ефективний" з виплатою процентів в кінці строку) (Договір), згідно умов якого, Позивач передала Відповідачу вклад в іноземній валюті, у розмірі 2 000 Євро, на строк 550 днів, тобто з 26.03.2012 року по 27.09.2013 року, з нарахуванням процентів на суму вкладу, у розмірі до 91 дня - 5,75% річних; від 92 дн. до 185 дн. - 6,75% річних; від 186 до 368 дн. - 7,75% річних; від 369 до 550 дн. - 8,75% річних. У подальшому, Позивач поповнила суму вкладу, здійснивши 22.05.2012 року перерахування коштів на поточний рахунок відкритий у Банку, на суму 979,80 Євро. Пунктом 1.4 Договору передбачений обов'язок Відповідача по закінченню строку повернути Позивачу вклад з нарахованими відсотками у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. По закінченню строку дії Договору Позивач звернувся до Відповідача з письмовою заявою від 29.09.2014 року про отримання належних сум, але листом за №29/02-317 від 28.10.2014 року Відповідач відмовив у повернені грошових коштів, з посиланням п.9 постанову Правління НБУ від 29.08.2014 року №540 "Про проведення додаткових механізмів для стабілізації грошово - кредитного та валютного ринків України", а саме встановлення обмеження на видачу(отримання) готівкових коштів в іноземній валюті. У зв'язку з такими обставинами Позивач звернулася з листом, щодо неповернення коштів Банком, до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на що нею 23.10.2014 року було отримано відповідь, дане питання не відноситься до компетенції Фонду, оскільки рішення Національного банку України про віднесення ПАТ "Банк Перший" до категорії неплатоспроможних до Фонду не надходило. Так, посилаючись на норми ст.ст.526, 1060 ЦК України, просить суд стягнути з Відповідача суму вкладу за Договором, у сумі - 3 323,39 Євро, з яких: - сума неповернутого вкладу складає - 3 000,00 Євро; - сума процентів - 323,39 Євро. У судове засідання Позивач та її представник [PERSON], будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явились, надали заяви, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник позивача не заперечувала щодо розгляду справи у заочному порядку. Представник Відповідача, який неодноразово належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, 26.03.2012 року між сторонами у справі був укладений Договір №26206501311790 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад "Мега Ефективний" з виплатою процентів в кінці строку), згідно умов якого, Позивач передала Відповідачу вклад в іноземній валюті, у розмірі 2 000 Євро, на строк 550 днів, з 26.03.2012 року по 27.09.2013 року, з нарахуванням процентів на суму вкладу: - у розмірі до 91 дня - 5,75% річних - від 92 дн. до 185 дн. - 6,75% річних - від 186 до 368 дн. - 7,75% річних - від 369 до 550 дн. - 8,75% річних, що підтверджується копією укладеного Договору (а.с.10). Під час строки дії зазначеного Договору Позивач поповнила суму вкладу, здійснивши 22.05.2012 року перерахування коштів на поточний рахунок відкритий у Банку, на суму 979,80 Євро )а.с.18). Пунктом 1.4 Договору передбачений обов'язок Відповідача по закінченню строку повернути Позивачу вклад з нарахованими відсотками у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Як убачається з виписки про рух коштів по рахунку Позивача, у період часу з 27.09.2013 року по 01.09.2014 року, Відповідачем з депозитного рахунку на поточний рахунок [PERSON] перераховано, 3 326,13 Євро, з яких сума вкладу, у розмірі 2 979,80 Євро (2 000,00 Євро (за укладеним Договором) + 979,80 Євро (поповнення суми вкладу); та нараховані відсотки, у розмірі 346,33 Євро. Однак, отримати їх Позивач не може. Порушення Відповідачем взятих на себе зобов'язань, шляхом не повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, призвело до виникнення вимоги про стягнення зазначених сум у судовому порядку. Частиною 2 статті 1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Більш того, умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (п.2 ч.2 ст.1060 ЦК України). Із зазначених підстав вимога Позивача про стягнення з Відповідача суми банківського вкладу та нарахованих відсотків є доведеною і підлягає задоволенню, однак у розмірі, підтвердженому рухом коштів по рахунку, у період часу з 01.09.2013 року по 23.09.2014 року (а.с.16). Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, згідно зі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" Позивач звільнений від сплати судового збору, то такий слід стягнути з відповідача, виходячи з суми, яка підлягає стягненню - 3 326,13 Євро, що по курсу НБУ станом на день винесення рішення (1 Євро = ), є еквівалентом грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial