Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач ПАТ «СК «Галицька» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що між Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Галицька» та [PERSON] 27.03.2015 року укладено договір № АІ/5890000 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До страхової компанії «Галицька» 04 квітня 2016 року від ПрАТ «Страхова компанія «Юнісон Страхування» надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищезазначеному договору. В заяві зазначалося про те, що з забезпеченим транспортним засобом «Subaru Legacy», державний номер [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON], сталося ДТП. В результаті якого автомобіль марки «Subaru Legacy», державний номер [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Саmгу» державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Згідно Постанови Печерського районного суду м. Києва №757/2134/16-п від 03.02.2016 р. гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, яке передбачено ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Взявши до уваги звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТ №12/67.12.15 від 17.12.2015р. складеного оцінювачем [PERSON], страховою компаніє «Галицька» 08.07.2016 р. проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно вище зазначеного звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ №12/67.12.15 від 17.12.2015р. та на підставі ст. ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України та ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - подія була визнана страховою, страховиком було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп. на користь ПрАТ "СК" Юнісон Страхування", згідно платіжного доручення №4547 від 08.07.2016 р. Правовідносини між сторонами склалися з приводу відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною подією у відповідності з договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки витрати по сплаті страхового відшкодування позивачем понесені з вини відповідача гр. [PERSON], та з огляду на викладене ПАТ «СК «Галицька» просить суд стягнути в порядку регресу з [PERSON] шкоду в розмірі 50 000 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, крім того через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вивчивши надані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 09.12.15 р. в м. Києві по вул. Дружби Народів трапилась ДТП за участю авітомобіля «Subaru Legacy», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Toyota Camry», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення транспортні засоби учасників зазнали механічних пошкоджень. Згідно Постанови Печерського районного суду м. Києва №757/2134/16-п від 03.02.2016 р. гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, яке передбачено ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ №12/67.12.15 від 17.12.2015р. та на підставі ст. ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України та ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - подія була визнана страховою, страховиком було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп. на користь ПрАТ "СК" Юнісон Страхування", згідно платіжного доручення №4547 від 08.07.2016 р. При цьому, позивач за додатковими відомостями щодо дорожньо-транспортної пригоди до відповідача не звертався. Згідно ч."ґ" п.38.1.1 ст. 38 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спичинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, зазнчених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього закону. Також, відповідно до норм вищезазнченого закону встановлено правовий обов"язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підтавою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов"язок установлений законодавством для надання можливості Страховику перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Беручи до уваги заперечення відповідача на позовну заяву та дослідиши письмові докази, суд приходить до висновку, що сам по собі факт неповідомлення страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення позову, оскільки сам позивач його визнав та добровільно сплатив страхове відшкодування. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.09.2015 у справі№ 6-284цс 15. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно залишити без задоволення. Зважаючи на викладене,

Outcome: dismissed