Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ 329 виданого 23 липня 1996 року на підставі рішення Борисівської сільської ради народних депутатів від 02 травня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за реєстровим №112, згідно якого земельна ділянка площею 0,48 га, що розташована на території с.Бориси Борисівської сільської ради: для обслуговування житлового будинку - 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,36 га, передаєтся у приватну власність [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 20 лютого 2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Позиція заявника : Заявлені вимоги заявниця мотивувє тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] . 20 травня 2005 року її батько склав заповіт, згідно якого вона є його єдиним спадкоємцем. 22 травня 2019 року заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до Градизької державної нотаріальної контори, якою було заведено спадкову справу. По закінченню шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, державним нотаріусом заявниці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно яого спадкоємцем майна [PERSON] є його дочка [PERSON] Спадщина, на яку видане вказане свідодоцтво складається з приватизованої земельної ділянки розміром 4,1963 га, що розташована на території Глобинської міської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3№686531. 04 лютого 2020 року державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовну земельну ділянку площею 0,48 га, що розташована на території села Бориси Борисівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, оскільки заявницею подано Державний акт на право приватної власності серії ПЛ 329 від 23 липня 1996 року, який не належить померлому [INFO] [PERSON] , так як у прізвищі її батька допущено описку, і замість вірного " [PERSON] " вказано " [PERSON] ". Аналогічні описки у прізвищі її батька містяться і у Витягах з Державного кадастру про земельні ділянки. Власником земельної ділянки площею 0,48 га, яка розташована на території с.Бориси Борисівської сільської ради, в тому числі: для обслуговування житлового будинку - 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,36 га є її батько [PERSON] , за яким значиться житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Із- за допущеної описки в прізвищі батька заявниці в Державному акті на право приватної власності на землю серії ПЛ 329 від 23 липня 1996 року, вона позбавлена можливості оформити спадкові права, а саме отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку. В інший спосіб неможливо виправити описку, допущену в прізвищі її батька в Державному акті на право приватної власності на землю серії ПЛ 329 від 23 липня 1996 року, тому вона вимушена звернутися до суду із даною заявою. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] надала суду такі докази: копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про народження та довідки про реєстрацію шлюбу заявниці; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі спадкової справи; копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 листопада 2019 року; копію витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ 329 від 23 липня 1996 року; копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства; копію виписки з погосподарської книги; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 лютого 2020 року; Інформацію з офіційного веб-сайту Глобинської міської ради про підпорядкування населених пунктів. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та її представника, заяву підтримує у повному обсязі. Позиція заінтересованої особи, Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області : Представник заінтересованої особи про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою у розгляді справи. Проаналізувавши в сукупності надані по справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності заявниці та заінтересованої особи. З підстав ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Розглянувши справу в окремому позовному провадженні, дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Згідно копії паспорта заявниця, [PERSON] , [INFO] , уродженка села Бориси Глобинського району Полтавської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , та є його єдиною спадкоємицею за заповітом від 20 травня 2005 року. Після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа №103, що підтверджується витягом №56241201 від 22 травня 2019 року про реєстрації в Спадковому реєстрі спадкової справи. [PERSON] , [INFO] , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно яого вона є спадкоємцем майна [PERSON] , на приватизовану земельну ділянку розміром 4,1963 га, що розташована на території Глобинської міської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3№686531, виданого Борисівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 04 лютого 2002 року. Згідно запису погосподарської книги за 2016-2019 роки номер по господарського обліку 03-0004-1, житловий будинок з господарськими будівлями значиться на громадянинові [PERSON] і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги від 03 червня 2019 року Виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ 329 від 23 липня 1996 року, [PERSON] на підставі четвертої сесії Борисівської сільської Ради народних депутатів від 02 травня 1996 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,48 га, яка розташована на території с.Бориси Борисівської сільської ради, в тому числі: для обслуговування житлового будинку - 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,36 га. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки для обслуговування житлового будинку - 0,12 га, кадастровий номер 5320680501:01:005:0086, та для ведення особистого селянського господарства - 0,36 га, кадастровий номер 5320680501:01:005:0087, у відомостях про власника на вказані земельні ділянки зазначено " [PERSON] ". Згідно постанови державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори від 04 лютого 2020 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовну земельну ділянку площею 0,48 га, що розташована на території села Бориси Борисівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, оскільки поданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ 329 від 23 липня 1996 року, не належить померлому [INFO] [PERSON] . Оцінка суду: Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.95 р. № 5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд вважає доведеними обставини на які посилається заявник як на підставу своїх вимог про встановлення факту належності [PERSON] , померлого [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ 329 виданого 23 липня 1996 року, де його прізвище зазначено " [PERSON] ". Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності [PERSON] правовстановлюючого документу, необхідно заявниці для оформлення спадкових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Встановлені у судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що заяву [PERSON] належить задовольнити, та судом встановити факт належності [PERSON] , померлого [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ 329 виданого 23 липня 1996 року на підставі рішення Борисівської сільської ради народних депутатів від 02 травня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за реєстровим №112, згідно якого земельна ділянка площею 0,48 га, що розташована на території с.Бориси Борисівської сільської ради: для обслуговування житлового будинку - 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,36 га, передаєтся у приватну власність [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved