Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14.07.2017 року, її позов до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб, укладений (зареєстрований) 22.11.2014 року у відділу РАЦС Жовківського районного управління юстиції, актовий запис № 169. Стверджує, що у шлюбі в них народився син- [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. виданим 02.06.2016 року відділом РАЦС Жовківського районного управління юстиції, актовий запис №171. Вважає, що їх спільному неповнолітньому сину повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна забезпечити не зможе, а тому здоровий та працездатний батько, який не бере участі в утриманні та вихованні свого сина, зможе сплачувати аліменти в сумі 3 500 гри. щомісяця. Така сума аліментів буде забезпечувати мінімальні потреби сина в частині необхідного харчування, одягу та лікування. А тому просить стягувати з відповідача аліменти саме в такій сумі на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач має сплачувати аліменти в розмірі не менше ніж 2000,00 грн. щомісячно, визнала той факт, що відповідач 5 місяців надавав на утримання дитини грошові кошти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Відповідач подав на адресу суду заперечення на позовну заяву, яке підтримав в судовому засіданні, крім того пояснив, що проти задоволення позовних вимог заперечує частково, вказав, що працює оператором в ТзОВ «Стейт Оіл», отримує заробітню плату в розмірі 3700,00 грн. з урахуванням податків. Згідний платити 1/4 частину свого доходу або 1000,00 грн. щомісячно на утримання дитини, при більшому розмірі аліментів він не буде мати коштів на своє забезпечення. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 22.11.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис№ 169, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] однак такий рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14.07.2017 року розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина, син- [PERSON] [INFO] і його батьками є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] Позивач в позовній заяві стверджує, що дитина перебуває на її утриманні, даний факт не заперечується відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір'ю, знаходяться на її утриманні, відповідач не регулярно надає фінансову допомогу на утримання дитини, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. При вирішенні даного спору суд враховує обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз'яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, а також враховує на час винесення рішення по справі розмір мінімальної заробітної плати, яка становить 3200,00 гривень. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, зокрема відповідачем визнано те, що він працює, подано довідку про доходи, що свідчить про можливість виконання ним обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 року» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. [PERSON] народився [INFO] року, тобто станом на день винесення рішення він має менше 6 років. Суд враховує при визначенні розміру аліментів розмір заробітної плати відповідача, яка з лютого 2017 року по липень 2017 року з врахуванням податків становить 22258,29 грн., тобто становить всередньому 3709 грн. щомісячно, а з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб становить 3042,00 грн. щомісячно. Тобто позивач в позовній заяві просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі більшому ніж розмір його заробітної плати. А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 травня становить 1426,00 грн., а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3200,00 грн., розмір середньої заробітної плати відповідача за один місяць, який становить 3042,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а тому суд приходить до висновку, що слід стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1250,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікута стягувати такі на користь позивача, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька. Стягнення аліментів з відповідача в розмірі не менше 2000,00 грн. як просила позивача в судовому засіданні, а тим більше в розмірі 3500,00 грн. як зазначено останньою в позовній заяві буде обмежувати права відповідача, суперечить нормам законодавства, які наведено судом вище, жодним чином дані суми позивачем необгрутовані, неаргументовані, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені судом. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved