Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на його користь грошові кошти у розмірі 34040,00 грн., моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн., а також 1602,35 грн. сплаченого судового збору та 10500,00 грн. сплачених витрат на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначив, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 31253776 про солідарне стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості за кредитним договором в сумі 395584,97 грн., судового збору в сумі 1700,00 грн. і витрат на ІТЗ в сумі 120,00 грн. Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського МУЮ, відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, було передано на примусову реалізацію описане і арештоване майно боржника [PERSON], а саме: квартиру посімейного заселення № 6, яка розташована на 2-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, буд. 52, загально площею 35,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка належала боржнику на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17 вересня 2008 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3518. Прилюдні торги по реалізації зазначеного арештованого майна здійснювалися 03 червня 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»» на підставі відповідного договору № 08/119/13/А-09н від 25 лютого 2013 року, укладеного з Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського МУЮ. Він, позивач, зареєструвався на веб-сайті електронних торгів до початку їх проведення, 21 травня 2013 року подав заявку на участь у торгах за формою, розміщеною на веб-сайті та сплатив гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок організатора, тобто 5872,61 грн. На підставі протоколу проведення електронних торгів № 08/119/13/А-09н-2 він став переможцем торгів, про що державним виконавцем 05 червня 2013 року було складено акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. 03 червня 2013 року він перерахував решту грошових коштів за квартиру в розмірі 34040,00 грн. на розрахунковий рахунок № 37314001010769 в ГУДКУ Дніпропетровській області МФО 805012 код ЄДРПОУ 34974239, одержувач Дніпровський ВДВС та грошові кошти у розмірі 87,39 грн. на розрахунковий рахунок ПП «СП «Юстиція», як додаткову винагороду організатору торгів. Тобто, ним 03 червня 2013 року при проведенні торгів по реалізації квартири, розташованої на 2-му поверсі 9-ти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 35,0 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., була придбана зазначена квартира за 34040,00 грн., які він перерахував на депозитний рахунок Дніпровського ВДВС, що підтверджується копіями квитанцій. 03 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] йому було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зареєстроване в реєстрі за № 1225. Цього ж дня 03 липня 2013 року за ним було зареєстровано право власності на придбану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 липня 2013 року. Не погодившись з реалізацією свого майна на прилюдних торгах, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 28 травня 2014 року йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог до Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ, Приватного підприємства «Спеціалі\-зоване підприємство «Юстиція»», [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування акту про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності. За апеляційною скаргою [PERSON], рішення суду першої інстанції скасовано і Апеляційним судом Дніпропетровської області 22 грудня 2014 року ухвалено нове рішення у справі № 209/3207/13-ц, яким визнано недійсними прилюдні торги, проведені 03 червня 2013 року по реалізації нерухомого майна - квартири за адресою: м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS]. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2015 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року залишено без змін. Отже в судами було встановлено, що [PERSON] є власником спірної квартири, яка вибула з його володіння поза його волею, на підставі звернення стягнення на неї в порядку виконання рішень судів у виконавчому провадженні з електронних торгів. Правовою підставою для реалізації та розпорядження спірним майном державним виконавцем та приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»» був, в тому числі й виконавчий лист, ви\-даний Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на виконання рішення суду про стягнення із [PERSON] грошових коштів. Також судами були встановлені порушення норм чинного законодавства щодо процедури проведення реалізації арештованого майна на прилюдних торгах, недотримання яких є підставою для визнання торгів недійсними. У звязку з прийнятим судовим рішенням він, позивач, звернувся до Дніпровського відділу Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області із письмовими заявами від 01 липня 2015 року та від 26 серпня 2015 року про повернення йому грошових коштів, сплачених за квартиру за адресою: [ADDRESS]. Проте Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області грошові кошти йому не повернув, посилаючись на те, повернення коштів вирішується відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки правочин, на підставі якого він придбав спірну квартиру, визнаний в судовому порядку недійсним, Дніпровський відділ ДВС м. Кам'янське зобовязаний повернути йому сплачені за квартиру грошові кошти. Також вважає, що відповідач повинний відшкодувати завдану йому моральну шкоду, оскільки він змушений був звернутися з позовом до суду. Нескінченні і тривалі судові тяжби порушили його звичайний спосіб життя, привели до душевних страждань. До судового розгляду справи від Дніпровського відділу ДВС міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшли письмові заперечення проти позову (а.с. 83-87, 215), де зазначено, що з аналізу прийнятих судами першої, апеляційної та касаційної інстанції рішень вбачається, що передумовами для визнання прилюдних торгів недійсними та скасування акту про проведення торгів стали порушення порядку проведення примусової реалізації Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", а не Дніпровським відділом ДВС, оскільки ДВС здійснює лише підготовчі заходи щодо реалізації майна та після проведення торгів засвідчує даний факт видачею відповідного акту. Вважають, що позов [PERSON] є передчасним, а його зміст не підтверджується жодними доказами. З позову не вбачається, чим саме була спричинена позивачу моральна шкода і чому саме Дніпровський відділ ДВС має повернути позивачу суму у розмірі 34040,00 грн. Вважають доводи та посилання позивача на норми чинного законодавства України в уточненому позові такими, що не відповідають дійсності та не врегульовують зазначене питання. До судового розгляду справи від представника Головного Управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення (а.с. 214, 228-232), де зазначено, що позивач у позові не обґрунтував вимоги, які стосуються саме ГУ ДКС України у Дніпропетровській області. Згідно п. 3 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2001 року № 845 (зі змінами), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Дніпровський відділ ДВС міста Камянського ГТУЮ у Дніпропетровській області не внесений до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691, тобто не має статусу розпорядника чи одержувача бюджетних коштів. На його імя в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Кам'янське Дніпропетровської області до 12 лютого 2016 року під спеціальні цілі був відкритий рахунок №37314001010769, який підпадає під кваліфікацію "Рахунки інших клієнтів Державного казначейства". 12 лютого 2016 року цей рахунок був закритий. Органами Державного казначейства України не передбачено стягнення грошових коштів з депозитних рахунків органів Державної виконавчої служби, що надійшли від боржників для виплати стягувачам, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуті. Відповідати за дії чи бездіяльність органів чи фізичних осіб не входить до повноважень органів Державної казначейської служби України. Державні органи мають статус юридичної особи, а тому самостійно відповідають за своїми зобовязаннями. ГУ ДКСУ не є розпорядником бюджетних коштів. Бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Юридичні особи, що створені державою, не відповідають за зобовязаннями держави, тому ГУ ДКСУ є неналежною стороною по даній справі. Головне Управління ДКС України не уособлює собою державу та не відповідає по її зобовязанням. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судовому засіданні, яке відбулося 15 травня 2017 року [PERSON] пояснив, що Дніпровський відділ ДВС уклав договір з ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, яке належить [PERSON] Всі порушення, які були допущені при проведенні прилюдних торгів, зазначені в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року та в Ухвалі Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2015 року. Внесені позивачем кошти за спірну квартиру знаходилися на рахунках Дніпровського відділу ДВС. Відповідач повинний був контролювати правильність проведення прилюдних торгів. ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" було лише представником відповідача, бо саме Дніпровський відділ ДВС поручив йому провести прилюдні торги. Вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, оскільки судові тяжби тривають декілька років. Не зважаючи на те, що прилюдні торги визнані недійсними, відповідач відмовляється повернути позивачу сплачені ним під час прилюдних торгів грошові кошти. Оскільки з вини відповідача прилюдні торги було визнані недійсними, то він повинний відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду, який тривалий час не може розпорядитися своїми грошовими коштами. Представник відповідача - Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] в судове засідання не зявився. До судового розгляду справи від заступника начальника Дніпровського відділу ДВС міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за відсутності представника відділу, при розгляді справи просить врахувати подані раніше заперечення проти позову та доводи ДВС та відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні, яке відбулося 15 травня 2017 року представник третьої особи - [PERSON] пояснила суду, що 34040,00 грн. були внесені позивачем під час прилюдних торгів на розрахунковий рахунок Дніпровського відділу ДВС, а потім ДВС перерахувало їх ПАТ «Укрексімбанк». Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області не повинне відповідати за позовом [PERSON] Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін та представників третіх осіб на підставі наявних у ній даних і доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором №5708С61 та договором поруки від 17 вересня 2008 року, виданого 22 грудня 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції (в теперішній час Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області) 19 січня 2012 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з боржників [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в сумі 395584,97 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. і витрат на ІТЗ в сумі 120 грн. (а.с. 205). На запит державного виконавця, 28 вересня 2012 року до відділу надійшла інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно про те, що боржнику [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS]. Вказана квартира була описана та арештована. Як зазначив позивач в своїх письмових запереченнях проти позову (а.с. 85), 25 лютого 2013 року між Дніпровським відділом ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції та ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" було укладено договір № 08/119/13/А-09н про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, яке належить [PERSON], а саме: квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), [ADDRESS]. 03 червня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації належної [PERSON] квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Прилюдні торги здійснювалися Дніпропетровською філією Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", що підтверджується протоколом № 08/119/13/А-09н-2 проведення прилюдних торгів (а.с. 14). Згідно цього протоколу, переможцем торгів став позивач [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. Також у протоколі було зазначено, що переможець торгів повинний внести кошти за придбане майно протягом 7 банківських днів в сумі 34040 грн. на рахунок Дніпровського відділу ДВС та 87,39 грн. додаткової винагороди за послуги з реалізації майна на рахунок ПП "СП "Юстиція", а раніше внесений ним на розрахунковий рахунок № 26004176897 в "[PERSON] Аваль" в м. Києві гарантійний внесок у розмірі 5872,61 грн. залишається як винагорода спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації цього майна. На підставі протоколу № 08/119/13/А-09н-2 проведення прилюдних торгів з реалізації майна, що належить [PERSON], державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції [PERSON] 05 червня 2013 року було складено Акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с. 13), де вказано, що переможець аукціону [PERSON], [NUMBER], ідентифікаційний код [NUMBER], сплатив 03 червня 2013 року за придбане майно 40000 грн., з яких 5960,00 грн. сплачені переможцем прилюдних торгів арештованого майна на поточний рахунок спеціалізованої організації в якості гарантійного внеску та зараховані в рахунок виконання зобовязання по оплаті суми винагороди, та кошти в розмірі 34040,00 грн. перераховані на депозитний рахунок Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ 03 червня 2013 року, що також підтверджується копіями квитанцій (а.с. 16). Згідно розпорядження №31253776/11 від 05 червня 2013 року, затвердженого начальником Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ (а.с. 15), грошові кошти в сумі 34040,00 грн., що надійшли 04 червня 2013 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу № 2-178 від 13 жовтня 2011 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення грошових коштів із [PERSON], відповідно до ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", підлягали перерахуванню: 29830,45 грн. - як борг на користь ПАТ " Державний експортно-імпортний банк України"; 3094,55 грн. - як виконавчий збір; 1200,00 грн. - як витрати за проведення експертизи; 365,00 грн. - як витрати на виконання на користь Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. 03 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], реєстровий номер 1225 (а.с. 207), а також зареєстровано за позивачем право власності на придбану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 липня 2013 року (а.с. 208). Не погодившись з проведенням прилюдних торгів, у липні 2013 року [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», [PERSON], треті особи: Публічне Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі керуючого філією акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Кривий Ріг, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної ради, [PERSON], про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування акту про проведені прилюдні торги та свідоцтва про право власності. У свою чергу, [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 28 травня 2014 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, зустрічна позовна заява [PERSON] була задоволена в повному обсязі (а.с.17-21). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, за апеляційною скаргою [PERSON], рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 28 травня 2014 року було скасоване та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсними прилюдні торги, проведені 03 червня 2013 року по реалізації нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS]; визнаний недійсним акт проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]; визнано недійсним свідоцтво, видане 03 липня 2013 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі №1225, яким посвідчено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено (а.с.22-25). Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2015 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року залишено без змін (а.с.26-27). В звязку з прийнятим судовим рішенням позивач [PERSON] 01 липня 2015 року, повторно 20 серпня 2015 року (а.с. 29-31) звернувся до Дніпровського відділу ДВС міста Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про повернення грошових коштів, сплачених ним за придбану на прилюдних торгах квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Проте Дніпровським відділом ДВС м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області до теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернуті, що підтверджує відповідач в своїх запереченнях проти позову. Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами 1-3\~ст. 203 ЦК України\~(ч.1\~ст. 215 цього Кодексу). Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 жовтня 2012 року №6-116цс12, яка, відповідно до ч.1\~ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.\~\~\~\~ Умови та порядок вчинення виконавчих дій визначають\~Закон України «Про виконавче провадження»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена\~наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року\~\~№74/5\~(далі - Інструкція), а також Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5\~(далі - Тимчасове положення). Відповідно до ч.1\~ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»\~реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8\~ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно з п.3.1 Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. У разі визнання прилюдних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому\~Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину. Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин. Відповідно до пункту 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору. Судом встановлено, що переможцем прилюдних торгів став позивач [PERSON], який за придбану на прилюдних торгах квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], сплатив 40000,00 грн, з яких: - 5872,61 грн., як гарантійний внесок, сплачено 21 травня 2013 року на рахунок організатора торгів (ПП СП "Юстиція"), які були залишені вказаному підприємству як винагорода в рахунок оплати наданих послуг з реалізації майна; - 87,39 грн., як додаткова сума винагороди за послуги з реалізації майна, сплачено 03 червня 2013 року на рахунок ПП СП "Юстиція"; - 34040 грн., як оплата за лот № 2 згідно протоколу проведення прилюдних торгів, сплачено 03 червня 2013 року на рахунок Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області. Отже, на рахунок відповідача [PERSON] 03 червня 2013 року перерахував 34040,00 грн. Враховуючи те, що реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами, необхідно встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та який у подальшому визнано недійсним. Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією. У даному випадку, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» лише надавала послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а Дніпровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ самостійно виступав від свого імені на прилюдних торгах як продавець. У зв'язку з наведеним, сплачені позивачем грошові кошти у сумі 34040,00 грн. необхідно стягнути саме з Дніпровського відділу ДВС м. Кам'янське ГТУЮ в Дніпропетровській області, як з продавця арештованого майна, реалізованого на прилюдних торгах, в порядку застосування реституції. Викладене вище узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15, яка, згідно ст. 360-7 ЦПК України, \~має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. На підставі ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не доведено, яка саме протиправна поведінка і яких саме посадових осіб відповідача (незаконні рішення, дії чи бездіяльність) призвела до його моральних страждань та в чому полягає завдана йому моральна шкода. Нескінченні і тривалі судові тяжби, які порушили звичайний спосіб життя позивача і призвели до його душевних страждань, як про це зазначено в позові, не можуть бути підставою відшкодування моральної шкоди, а позивач має право на присудження йому понесених судових витрат. Отже, позові вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. З відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, необхідно стягнути 340,40 грн. сплаченого судового збору. Згідно доданої до позову копії квитанції (а.с. 33) позивач [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] 8000 грн. за надання правової допомоги у справі. В уточненееній позовній заяві (а.с.202-204) позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 34040,00 грн. та 40000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 74040,00 грн. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3678,01 грн. сплачених витрат за надання правової допомоги адвокатом.

Outcome: partial