Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітньої дитини, а саме сина- [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 липня 2009 року вона та відповідач, [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Жовківському районному відділі реєстрації актів громадянського стану. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син- [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] 07.10.2015 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області. Стверджує, що попередньо усно вона з відповідачем домовились про те, що кожного місяця [PERSON] буде давати на утримання дитини по 500 грн, проте постійно виплати затримує. А тому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON], 19.02.2010 року у розмірі 33% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, однак на адресу суду подали письмову заяву, якою просять суд позовні вимоги [PERSON] задоволити та відмовити у задоволенні зустрічного позову та просять дану справу розглядати за їх відсутності. В попередніх судових засідання позовні вимоги також підтримували. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, однак його представник за довіреністю- Панас Ю. А. проти первісного позову [PERSON] заперечив. Повідомив, що його довіритель повністю утримує свою матір, яка є пенсіонером та інвалідом третьої групи, які протипоказана важка фізична праця, також повністю утримує та є опікуном сина від першого шлюбу, що підтверджується рішеннями судів Республіки Польща. Крім того подав на адрес суду зустрічну позовну заяву, яку мотивує тим, що з моменту народження сина- [PERSON] - [INFO] та по день розірвання шлюбу з [PERSON], неповнолітній син [PERSON] та позивач за первісним позовом [PERSON] проживали в домі матері відповідача за первісним позовом [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Увесь цей період часу позивач за зустрічним позовом [PERSON] повністю забезпечував сім'ю усім необхідним. Тобто, позивач за первісним позовом [PERSON] та син [PERSON] повністю утримувалися позивачем за зустрічним позовом. Після розірвання шлюбу у жовтень 2015 року [PERSON] переїхала жити окремо. Звертає увагу суду, що після розірвання шлюбу син сторін [PERSON] проживає рівноцінно, як в своєї матері, так і в батька. Тобто, відповідач за первісним позовом як батько повністю бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітнього сина, повністю забезпечує його речами (одягом) та технікою, надає кошти, возить сина на відпочинок виключно за власні кошти. Останній спільний відпочинок був цього року на озері Світязь, Волинська область. При цьому, зазначає, що син сторін не проживає лише з матір'ю, а фактично, половину часу живе в матері, а половину у батька [PERSON]. Зважаючи на той факт, що [PERSON] бере участь у вихованні сина, повністю забезпечує його необхідними речами, надає кошти, більше того, син половину часу проживає з позивачем за зустрічним позовом, на думку [PERSON], його фінансова участь щодо утримання сина є значно більшою ніж участь [PERSON] Стверджує, що більше того, на утриманні відповідача за первісним позовом перебувають також його мати, яка є пенсіонером - [PERSON] та неповнолітній син від першого шлюбу - [PERSON]. Таким чином заявляє, що позивач за зустрічним позовом вважає, що він бере значно більшу участь у фінансовому забезпеченні сина, ніж відповідач за зустрічним позовом [PERSON], а тому, з останньої підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене, просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 33% з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі зустрічної позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона являється матір'ю відповідача за первісним позовом- [PERSON] та повідомила, що її пенсії недостатньо навіть для купівлі ліків, а тому відповідач за первісним позовом забезпечує її одягом, їжею, сплачує комунальні послуги, бере участь у вихованні сина [PERSON], який проживає рівноцінно як в її будинку, так і в будинку позивача за первісним позовом. Крім того повідомила, що відповідач за первісним позовом є єдиним опікуном та повністю утримує свого старшого сина від першого шлюбу. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідом відповідача за первісним позовом та повідомила, що може підтвердити той факт, що [PERSON] бере участь у вихованні сина, адже син часто проживає з ним. Також показала, що на утриманні [PERSON] перебуває його мати та син від першого шлюбу. В судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] показав, що є сином відповідача за первісним позовом та повідомив, що його батько [PERSON] утримує у забезпечує всім необхідним як його, так і його брата [PERSON]. Заслухавши думку в попередніх засіданнях позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом та її представника, думку представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, покази свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі, однак 07.10.2015 року Жовківським районним судом Львівської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано ( а. с. 4-5). З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] вбачається, що 19.02.2010 року народився [PERSON] і його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати ( а. с. 3). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи, а саме з довідки Загальноосвітньої школи I-II ступенів с. Зарудці вбачається, що дитина, а саме [PERSON], [INFO], з 1 вересня 2015 року був зарахований у групу дітей 5-тирічного віку при Зарудцівській ЗОШ I-II ступенів і проходив навчання з 01.09.2015 року по 27.09.2016 року. [PERSON] не пропускав занять, його приводила до школи і забирала додому його мати- [PERSON] На час розгляду справи [PERSON] зарахований учнем 1 класу Зарудцівської ЗОШ I-II ступенів, постійно відвідує школу, піклування про дитину здійснює виключно його мама. З довідки № 1207 від 29.09.2016 року, виданої виконкомом Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається про те, що згідно даних погосподарської книги за особовим рахунком [NUMBER] позивачка за первісним позовом зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і у даному будинку зареєстровані її мати [PERSON] та син [PERSON]. З довідки класного керівника [PERSON] [PERSON] вбачається, що дитину до школи приводить мама- позивач за первісним позовом та те, що дитина проживає з нею, саме позивач за первісним позовом займається вихованням дитини [PERSON]. З досліджених вище матеріалів вбачається, що дитина [PERSON] проживає та зареєстрований із позивачем за первісним позовом, тобто своєю матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні. Водночас жодним чином, окрім як показів свідків, не підтверджено твердження представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, що дитина проживає рівноцінно як в будинку відповідача за первісним позовом, так і в будинку позивача за первісним позовом. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що дитина перебуває на утриманні батька. Відповідачем за первісним позовом та його представником не наведено жодного доказу того, що він добровільно виконує свій обов'язок по утриманню дитини. А тому, враховуючи те, що дитина проживає разом із матір'ю, знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів , суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має , самостійних доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище матері- позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом по справі, яка не хворіє, не працює ; - стан здоров'я та матеріальне становище батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, офіційно не працює ( суду не представлено даних про офіційне працевлаштування відповідача по справі за первісним позовом), однак є працездатним, має доходи, оскільки утримує іншого сина на свою матір та може давати кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач за первісним позовом просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 33 % з усіх видів його заробітку ( доходу) на дитину до досягнення дитиною повноліття з моменту пред'явлення позову до суду, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст. 182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст. 184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши покази свідків, вважає, що відповідач має дохід, оскільки утримує свою матір та свого старшого сина від першого шлюбу. Враховуючи обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз'яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1 450 грн. 00 коп./, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Оскільки на утриманні відповідача за первісним позовом перебувають його старший син від першого шлюбу та його матір, яка є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи, суд вважає, що з відповідача за первісним позовом потрібно стягувати аліменти в розмірі 1/ 4 частки від його доходу. А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача за первісним позовом аліментів на утримання неповнолітньої дитини, повинен бути визначений саме в частці від доходу відповідно до вимог ст. 183 Сімейного кодексу України, а не у відсотковому відношенні до доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до зміни матеріального становища сторін. Щодо зустрічного позову, то суд вважає такий безпідставним та надуманим, оскільки ні позивачем за зустрічним позовом, ні його представником не доводено документально жодним чином, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за зустрічним позовом та перебуває на його утриманні. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача за первісним позовом- [PERSON] в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення первісним позовних вимог [PERSON] та для відмови у зустрічних позовних вимогах [PERSON]

Outcome: approved