Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

12 липня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій просить суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], Свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 25.06.1990 виконавчим комітетом Кам'янка-Бузької міської ради народних депутатів Львівської області на підставі рішення Кам'янка-Бузького райвиконкому від 24.05.1990 № 118. В обґрунтування заяви покликається на те, що вона звернулась до державного нотаріуса з метою оформлення договору дарування. Однак, через розбіжності в імені по батькові "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]" в Свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 25.06.1990р., вона не взмозі оформити договір дарування. Ухвалою суду від 12.07.2018 провадження в справі та призначено судове засідання. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи Стародобротвірської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вказано в матеріалах справи, заявниця звернулась до державного нотаріуса з метою оформлення договору дарування. Однак їй через невідповідність імені по батькові "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]" в Свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 25.06.1990р., було відмовлено у оформленні договору дарування. Тобто, необхідно встановити факт належності документів. Так, згідно з паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 04.06.1998р., заявниці [PERSON] анкетні дані заявниці вказані, як [PERSON]. (а.с.3). Згідно з пенсійного посвідчення [NUMBER] від 10.12.2008р., анкетні дані заявниці вказані, як [PERSON]. (а.с.6). Як вбачається з посвідчення водія серії [NUMBER] від 29.04.1999р., анкетні дані заявниці вказані, як [PERSON]. (а.с.3). Відповідно до довідки виданої виконкомом Стародобротвірської сільської ради №445 від 30.05.2018 року, [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] згідно господарської книги. (а.с.9). Однак, у свідоцтві про право особистої власності на будівлі, виданого 25.06.1990р., виконавчим комітетом Кам'янка-Бузької міської ради народних депутатів Львівської області на підставі рішення Кам'янка-Бузького райвиконкому від 24.05.1990 № 118 вказано, що таке видано [PERSON] як власнику будинковолодіння по [ADDRESS] (а.с.7). Таким чином, має місце розбіжність в імені по батькові заявниці [PERSON] в свідоцтві про право власності на будинок. Проте, із представлених суду доказів судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою і Свідоцтво про право особистої власності на будівлі від 25.06.1990р., видане на ім'я [PERSON] дійсно належить заявниці [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відтак, потрібно розуміти, що встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Беручи до уваги те, що факт належності документу доводиться матеріалами справи, а встановлення такого факту є необхідним заявнику для оформлення договору дарування, то суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved