Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з данним позовом, в обгрунтування якого вказав, що між позивачем та [PERSON] 06.09.2007р. укладено кредитний договір № DN81AR03110086. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту (надалі - договір застави). Відповідно до умов договору застави Відповідач передав в заставу Позивачу автомобіль марки Skoda, модель: Octavia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 травня 2011 року по справі № 2-1367/11 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110086 від 06.09.2007 року в розмірі 196546,00 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Skoda, модель: Octavia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля Позивачем з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 14.04.2014. року Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на рухоме майно - автомобіль марки Skoda, модель: Octavia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], в тому числі і на заставне майно банку. Постанова про арешт майна ВП №40942701 від 14.04.2014 р. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та представник Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR03110086. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту. Відповідно до умов договору застави Відповідач передав в заставу Позивачу автомобіль марки Skoda, модель: Octavia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. (а.с. 5-7) Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 травня 2011 року по справі № 2-1367/11 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110086 від 06.09.2007 року в розмірі 196546,00 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Skoda, модель: Octavia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля Позивачем з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням Позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. (а.с. 11-12) 14.04.2014 року Червонозаводським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на рухоме майно - автомобіль марки Skoda, модель: Octavia, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], в тому числі і на заставне майно банку. Постанова про арешт майна ВП №40942701 від 14.04.2014 року. (а.с. 13) Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" передбачено,що право застави виникає з моменту укладення договору застави,а в разі,коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України "Про заставу" у разу невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти,відшкодування збитків,завданих простроченою виконання (а у випадках,передбачених законом чи договором - неустойкою), необхідні відшкодування витрати за утримання заставного майна,а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до частини першої,другої, п'ятої ст. 52 Закону України " Про виконавче провадження" звернення стягнення а майно боржника полягає в його арешті,вилученні та примусової реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,стягнення звертається також на належне боржнику інше майно,за винятком майна,на яке із законом не може бути накладено стягнення. Згідно до ст. 54 Закону України " Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, я кі не є заставодержателями,державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі,та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно з частиною третьою ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувача,який не є заставодержателем, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів ,якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Положеннями ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право особи,яка вважає,що майно,на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові,звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішення суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна,арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином,оскільки право застави у позивача виникло 06.09.2007 року, згідно договору застави, а постанова винесена 14.04.2014. року, позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved