Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №014/1600/85/86147/1 від 24.04.2007 року, укладений АТ «Райффайзен банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), а саме: - земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 гектарів, що розташована на території Березовської селищної ради, та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 25 квітня 2007 року, за реєстром №558, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25 квітня 2007 року, реєстраційний № 2051654, згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3895015, виданим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 22 червня 2007 року; - земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 гектарів, що розташована на території Березовської селищної ради, та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 25 квітня 2007 року, за реєстром № 561, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25 квітня 2007 року, за реєстром № 561, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25 квітня 2007 року, реєстраційний №3895047, виданим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 25 квітня 2007 року, а також судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №014/1600/85/86147/1. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, кредитні кошти у розмірі 61913,00 доларів США були видані 24.04.2007 року Позичальнику однак відповідач ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань, у зв'язку з чим виникла заборгованість за договором і позивач вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзег Банк Аваль» (перейменованого в Публічне акціонерне товариство «Райффайзег Банк Аваль») (надалі за текстом - Позивач, Банк, Іпотекодержатель) та [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач, Іпотекодавець, Майновий поручитель) було укладено Договір іпотеки № 014/1600/85/86147/1 (надалі за текстом - Договір іпотеки). За умовами Договору іпотеки, [PERSON] передано Позивачу в іпотеку: земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 гектарів, що розташована на території Березовської селищної Ради, та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 25 квітня 2007 року, за реєстром № 558, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25 квітня 2007 року, реєстраційний № 2051654, згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3895015, виданим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 22 червня 2007 року; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 гектарів, що розташована на території Березовської селищної Ради, та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 25 квітня 2007 року, за реєстром № 561, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25 квітня 2007 року, реєстраційний № 2051663, згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №3895047 виданим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], 25 квітня 2007 року (надалі за текстом - Предмет іпотеки), для забезпечення будь-яких вимог Позивача (у тому числі ті, що виникнуть у майбутньому), І випливають з кредитного договору № 014/1600/85/86147 від 24.04.2007 р. (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до нього) (надалі за текстом - Кредитний договір), укладене між Іпотекодержателем та [PERSON] (надалі за текстом - Позичальник), за умова якого Позичальник зобов'язаний до 24 квітня 2027 р. повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 61 913,00 (шістдесят одна тисяча дев'ятсот тринадцять дол. США) 00 центів, сплатити проценти його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у поряд передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання неналежного виконання умов кредитного договору. Також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов'язаних з належним виконанні Позичальником умов Кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі сплати пені, штраф, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, пов'язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим Договором, включаючи витрати по вчиненню виконавчого напису, судові витрати, на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), у тому числі витрат утримання і збереження такого Предмета іпотеки. Усі разом або будь-яке з зобов'язань Іпотекодавця які визначені в Договорі іпотеки та/або випливають (та/або випливатимуть у майбутньому) Кредитного договору, а також додаткових угод до нього, якщо такі будуть укладені w Іпотекодержателем та Позичальником та будуть невід'ємною частиною Кредитного договору, у тої числі щодо строку та сумі виконання зобов'язань, інших умов (надалі за текстам - основне зобов'язання). Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, кредитні копт у розмірі 61 913,00 (шістдесят одна тисяча дев'ятсот тринадцять дол. США) 00 центів були видані 24.04.2007 року Позичальнику. Згідно визначеного в ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета ІПОТЄ' іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимог включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Пунктом 3.1.4. Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель має право у випадку невиконання зобов'язань за Договором іпотеки, або за Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на Предмет іпотеки реалізувати його відповідно до пункту 5 Договору іпотеки та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі забезпечені іпотекою зобов'язання та вимоги, що визначені на момент фактичного задоволена зазначені п. 1.2. Договору іпотеки. Починаючи з 03.05.2007 року Позичальником систематично не виконуються зобов'язання п поверненню належних до сплати частин кредитів та відсотків за їх використання. Згідно п. 10.1. Кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, проценті за користування кредитом та комісій, передбачених Кредитним договором, Позичальник сплачу Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення платежу та штраф 20 грн. за кожний день прострочки. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини, позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом положень частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частин» першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, на підставі вищевикладеного Позивач має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості за Кредитним договором з Відповідача, що станом на 18.08.2014 року 266 568,96 доларів США, з них прострочена сума заборгованості складає 45 379,67 доларів США, де: сума заборгованості за кредитом складає 66 616,97 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом складає 3 270,36 доларів США; сума заборгованості за відсотками складає 42 212,25 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 42 109,31 доларів США; розрахована пеня, нарахована за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором складає 157 739,74 доларів США. Вищезазначене свідчить, що Позичальником порушено умови Кредитного договору та законодавства, що надає право Позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до визначеного Договором іпотеки та законодавством та задовольнити свої вимоги у розмірі заборгованості за Кредитним договором. Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» зобов'язує Позивача надати повідомлення про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору: у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно п. 5.1. Договору іпотеки, у разі повного або часткового порушення будь-якого з умов Основного зобов'язання або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до п, 5.3. Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобов'язання, забезпеченого цієї іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків , встановлених Договором іпотеки або Кредитним договором. 20.08.2014 року Позивачем Відповідачу було направлено Вимога про усунення порушення умов Кредитного договору з вимогою сплатити заборгованість, що склалась внаслідок порушення основного зобов'язання та звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цих вимог. Заперечень сум заборгованості ними не надано. Вимоги позивача залишено без задоволення, заборгованість за Кредитним договором не сплачена. Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до визначеного ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Допущене Позичальником порушення основного зобов'язання завдає збитків Позивачу та порушує його право на своєчасне та повне встановлене Кредитним договором отримання грошових коштів, що, відповідно до визначеного в ч. З ст. 39 Закону України "Про іпотеку", також є підставою для дострокового звернення стягнення на Предмет іпотеки. Договором іпотеки (п.п. 5.4.) визначено, що стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватись, зокрема, на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку основного зобов'язання. Частиною 5 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», встановлено, що якщо предметом іпотек два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того, ст. 40 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що звернення стягнення передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення в мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у поряд встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлового приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Відповідно ДО ст. 17 Закону України «Про іпотеку» Іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Пунктом 9.1. Кредитного договору встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язання сторін по договору. На підставі вищевикладеного, оскільки зобов'язання по сплаті заборгованості за Кредитну договором не виконано, Позивач вимагає звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення своїх вимог по Кредитному договору в сумі, що станом 18 серпня 2014 року, становить 266 568,9 доларів США. Щодо стягнення заборгованості у валюті кредиту. ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальної вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (відповідно д законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України). ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином (належним виконанні позичальником зобов'язання за валютним кредитом є повернення кредиту та сплата ним відсотків з користування кредитом у строки, в розмірі та у валюті, як це визначено кредитним договором). ст. 533 ІЛК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземне валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. ст. 628 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання сторонами (сторони, уклавши кредитний договір, повинні суворо дотримуватись положень, які ним встановлені, в т.ч. щодо поверненні позичальником коштів в тій валюті, в який він отримав кредит, щодо сплати % в тій валюті, в якій ці передбачено умовами договору) ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник, зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (СУМУ позики) або таку > кількість речей того ж роду та такої ж якості ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій СУМІ або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, передбачені договором ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у РОЗМІРІ та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатите проценти. Статтями 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено: Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом наданню банківських послуг, до яких належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі НІ поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» зазначає, що: Операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензії НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Лист Верховного Суду України від 01.07.2014 "Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві" звертає увагу на наступне: Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. З ст. 533 ЦК, Декрет N 15-93) Пункт 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказує: Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Пункт 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказує: У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення за кредитним договором у добровільному порядку. Згідно платіжного доручення № 345375 від 08 жовтня 2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved