Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Немирівського районного суду з позовом про відшкодування шкоди, вказавши, що він є власником майнових паїв на суму 68401 грн. члена КСП ім. Шевченка, реорганізованого в СТОВ ім. Шевченка, яке розташоване у с. Мухівці Немирівського району Вінницької області. Згідно судового рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.07.2013 року, яке вступило в законну силу, йому було виділено у натурі майновий пай на суму 68401 грн. Майно складається із свинарника-відгодівельника вартістю 54867,20 грн., комбайну марки «Нива» залишковою вартістю 5074,19 грн., трактору марки Т-150 Г, залишковою вартістю 2700,22 грн., автомобілю марки ЗИЛ ММЗ, залишковою вартістю 3060,14 грн., жатки ЖРБ вартістю 141,23 грн., транспортеру ТСН-160 вартістю 2017,50 грн., возив, столів, стільців, електропили, насосу на суму 543,52 грн., тобто всього на суму 68401 грн. Згідно судового рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30.10.2013 року, яке вступило в законну силу, за ним визнано право власності на перелічене майно. Належне йому майно входило до складу майна, яке належало Спілці співвласників майнових паїв СТОВ ім. Шевченко. Із 06.03.2001 року головою комітету спілки співвласників майнових паїв був обраний [PERSON], який був уповноважений укладати цивільно-правові договори. Майно спілки співвласників майнових паїв ім. Шевченка знаходилося в оренді у Немирівської філії ЗАТ «Зернопродукт МХП», відповідно до договору від 28.12.2004 року, за адресою орендаря: с. Мухівці, вул. Леніна, б. 41 Немирівського району Вінницької області. Договір підписаний директором Немирівської філії ЗАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] та від Спілки головою комітету [PERSON] В подальшому Немирівська філія ЗАТ «Зернопродукт МХП» перейменовано в Немирівську філію ПрАТ «Зернопродукт МХП». Позивач звернувся до директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] про передачу належного йому майна в натурі, який дав розпорядження працівникам філії щоб йому підготували майно та документацію. В подальшому директором Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] запропоновано було йому підписати акт приймання-передачі майна, та накладні внутрігосподарського призначення. [PERSON] запевняв його, що складання акту та накладних на отримання кожного окремого майна, необхідно для ведення бухгалтерського обліку в Немирівській філії ПрАТ «Зернопродукт МХП». Він погодився із [PERSON] та усі запропоновані ним документи, щодо передачі йому майна із Немирівської філії «Зернопродукт МХП», яку представляв директор [PERSON], він підписав. Згідно тексту акту від 02.09.2013 року прийманя-передачі майна пайового фонду реорганізавоного КСП ім. Шевченка вбачалося, що Немирівська філія ПрАТ «Зернопродукт МХП» в особі директора [PERSON] передали йому майно на виконання рішення від 30.07.2013 року Немирівського районного суду Вінницької області на суму 68401 грн. та вказувався перелік всього майна. Майно перелічене в акті приймання-передачі від 02.09.2013 року він фактично не отримав, окрім будівлі свинарника-відгодівельника. Вказані обставини підтверджується свідками, робітниками Філії, які працювали на той час, тобто у вересні 2013 року. Він намагався отримати належне йому майно, неодноразово звертався до директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON], але він уникав спілкування з ним. У січні 2014 року він зрозумів, що його майнові права порушені директором Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] та потребують захисту. 25.01.2014 року він звернувся до Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про скоєння відносно нього директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] злочину. За його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014020240000053 від 25.01.2014 року. Він сподівався, що його майновий інтерес він буде захищати саме в межах цього кримінального провадження, але до наступного часу досудове слідство триває. [PERSON] який був директором Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП», маючи владно-розпорядчі функції, перебуваючи на посаді керівника філії, дав розпорядження виділити йому, належне за майновим паєм майно, яке перебувало у користуванні філії підприємства, але майно з території філії підприємства за його розпорядженням вивезли та він розпорядився ним на власний розсуд. Незаконними діями [PERSON] йому була завдана майнова шкода, яка складається із ринкової вартості втраченого майна, яке він не отримав. Розмір майнової шкоди визначений висновками товарознавчих експертиз, які були проведені в межах кримінального провадження. Вартість трактору Т-150 Г, 1988 року випуску, д.н.з. [NUMBER] складає 44846 грн., вартість комбайну марки СК-5, 1982 року випуску, д.н.з. [NUMBER] складає 29955 грн., автомобілю [NUMBER], 1987 року випуску, складає 79327 грн., всього на суму 154128 грн. На цей час він не отримав від відповідача відшкодування за не передане та вже втрачене належне йому майно, яке використовувало у своєї господарської діяльності Немирівська філія ПрАТ «Зернопродукт МХП». Діями робітника юридичної особи, а саме директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» йому завдана шкода, яка складається із ринкової вартості майна, яке знаходилося у використанні відповідача, яке він не отримав, із за дій робітника юридичної особи [PERSON] [PERSON] працював на посаді директора Немирівської філії ТОВ «Зернопродукт» відповідно до наказу від 01.11.2004 року за № 9. Те, що [PERSON] займав вказану посаду підтверджується довідкою перейменованим ТОВ «Зернопродукт» у ПрАТ «Зернопродукт МХП» де вказується, що [PERSON] з 01.04.2013 року був переведений в штатний розпис Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП». Звільнився з посади [PERSON] 22.01.2014 року. Заподіяна шкода сталася від дій працівника відповідача [PERSON] коли він виконував трудові обовязки директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП». Тому у відповідності до наведених правових норм, юридична особа повинна відшкодувати шкоду, яку заподіяв її робітник [PERSON] належному йому майну. Шкода йому заподіяна [PERSON] працівником Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП», яке знаходиться в с. Мухівці Немирівського району Вінницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Крім того, [PERSON] повідомив, що [PERSON] його обманув, оскільки дав попідписувати бухгалтерські документи про передачу майна, але самого майна не передав, а реалізував його іншим особам як пізніше йому стало відомо. Дійсно він позичив гроші у [PERSON] для сплати податку, але борг повернув, на підтвердження чого [PERSON] було передано йому оригінал розписки, яку він в його присутності порвав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнають, просять в його задоволенні відмовити. Крім того, [PERSON] повідомив, що він техніку не передав [PERSON], а реалізував її іншим особам, таким чином забравши кошти за борги. Представник третьої особи без самостійних вимог Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позов не визнають, просять відмовити в його задоволенні. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи. Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду від 30.07.2013 року [PERSON] виділено майновий пай в натурі на 68401 грн. згідно Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Серії ВІ Х1V № 204 від 25.07.2011 року, ВІ Х1V № 207 від 04.08.2011 року, ВІ Х1V № 217 від 03.10.2012 року, ВІ Х1V № 218 від 03.10.2012 року з пайового фонду КСП ім. Шевченка реорганізованого в СТОВ ім. Шевченка с. Мухівці Немирівського району Вінницької області ( а. с. 6 ). Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду від 30.10.2013 року за [PERSON] визнано право власності на свинарник - відгодівельник загальною площею 1956 кв.м залишковою вартістю 54867,20 гривень по вул. Леніна,41 в с. Мухівці Немирівського району Вінницької області, комбайн марки "Нива" залишковою вартістю 5071,19 гривень, трактор марки "Т-150 Г" залишковою вартістю 2700,22 гривень, автомобіль марки "ЗІЛ ММЗ" залишковою вартістю 3060,14 гривень виділених в структурі майнового паю в натурі на загальну суму 65698,75 гривень з пайового фонду ксп\~ім. Шевченка реорганізованого в СТОВ ім. Шевченка с. Мухівці Немирівського району Вінницької області. Зобовязано Немирівський ВРЕВ ДАІ України у Вінницькій області зняти з реєстрації автомобіль марки "ЗІЛ ММЗ" з СТОВ ім. Шевченка с. Мухівці Немирівського району Вінницької області та зареєструвати на [PERSON], автомобіль марки "ЗІЛ ММЗ". Зобовязати ІДТН Немирівського району у Вінницькій області зняти з реєстрації господарську техніку комбайн марки "Нива", трактор марки "Т-150 Г" з СТОВ ім. Шевченка с. Мухівці Немирівського району Вінницької області та зареєструвати на [PERSON], господарську техніку комбайн марки "Нива", трактор марки "Т-150 Г" ( а. с. 7 ). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Муховецької сільської ради № 699, [PERSON] на зборах колишніх членів реорганізованого КСП ім. Шевченка с. Мухівці 06.03.2001 року обрано головою комітету спілки громадян співвласників майнових паїв уповноваженого представляти їх інтереси в державних органах та судах, в інших організаціях та установах ( а. с. 8 ). Згідно копії договору оренди від 28.12.2004 року майно спілки співвласників майнових паїв ім. Шевченка знаходилося в оренді у Немирівської філії ЗАТ «Зернопродукт МХП», договір підписаний директором Немирівської філії ЗАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] та від Спілки головою комітету [PERSON] ( а. с. 9 ). Згідно копії акту приймання-передачі пайового фонду реорганізованого КСП ім. Шевченка від 02.09.2013 року с. Мухівці гр. [PERSON] було проведено передачу згідно рішення Немирівського районного суду від 30.07.2017 року майна пайового фонду, що знаходиться в користуванні Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП», а саме: свинарник-відгодівельник, Комбайн «Нива», Трактор Т-150Г, автомобіль ЗІЛ ММЗ, жатка ЖБР, транспортер ТСН-160, вози, столи, стула, електроплитка, насос, всього видано на суму 68401 грн. ( а. с. 8 ), що також підтверджується копіями накладних № № 923, 926, 927, 928 від 02.09.2013 року ( а. с. 9, 10 ). Згідно висновку № 53 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС України у Вінницькій області, ринкова вартість автомобіля марки ЗИЛ-ММЗ 4502 д.н.з. 7016ВИО, 1987 року випуску, станом на момент проведення дослідження складає: 79327 грн. ( а. с. 13-14 ). Згідно висновку № 37 від 13.03.2015 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління МВС України у Вінницькій області, ринкова вартість трактора марки Т-150Г, 1988 року випуску д.н.з. 6716ВВ, станом на момент дослідження складає 44846 грн. ( а. с. 15-16 ). Згідно висновку № 37/2 від 13.03.2015 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління МВС України у Вінницькій області, ринкова вартість комбайна марки СК-5, 1982 року випуску д.н.з. 8480ВВ станом на момент дослідження складає: 29955 грн. ( а. с. 17-18 ). Відповідно копії наказу № 9 [PERSON] призначено на посаду директора Немирівської філії ТОВ «Зернопродукт» з правом першого підпису фінансових та господарських документів, договорів інших правочинів, що стосуються діяльності філії, та іншими повноваженнями, встановленими положенням про Немирівську філію та вказаними в довіреності, яка подається від імені ТОВ «Зернопродукт» ( а. с. 14 ). Згідно копії довідки ПрАТ «Зернопродукт МХП» за № 48, [PERSON] дійсно працював на посаді директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» з 01.11.2004 року (Наказ № 9 від 01.11.2004 року) в штатному розписі центрального офісу, а з 01.04.2013 року був переведений в штатний розпис Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП». Звільнився [PERSON] з посади директора 22.01.2014 року (Наказ №7-К від 22.01.2014 року) ( а. с. 15 ). Матеріалами справи встановлено, що під час завдання шкоди відповідач [PERSON] перебував у трудових стосунках із третьою особою без самостійних вимог «Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП», де працював на посаді директора Немирівської філії ТОВ «Зернопродукт». Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою\~статті 1172 ЦК України\~визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Директор Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON], діяв у власних інтересах, як фізична особа, оскільки сам реалізував належне [PERSON] майно іншим особам, котре привласнив. Пунктом 2\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розяснено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії\~останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 14 Постанови Пленуму при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Враховуючи, що позивачу [PERSON] рішенням Немирівського районного суду від 30.07.2013 року було виділено у натурі майновий пай на суму 68401 грн., що складається із свинарника-відгодівельника, комбайну марки «Нива», трактору марки Т-150 Г, автомобілю марки ЗИЛ ММЗ, жатки ЖРБ, транспортеру ТСН-160, возив, столів, стільців, електроплити, насосу, рішенням Немирівського районного суду від 30.10.2013 року за ним визнано право власності на вказане майно, дані рішення набрали законної сили, [PERSON] було підписано акт приймання-передачі майна та накладні внутрішньогосподарського призначення, щодо передачі йому майна за рішенням суду із Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП», яку представляв директор [PERSON], однак майно перелічене в акті приймання передачі від 02.09.2013 року він фактично не отримав, окрім будівлі свинарника відгодівельника, на його неодноразові звернення до директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON], щодо отримання належного йому майна, останній уникав спілкування з ним, 25.01.2014 року зрозумівши, що його права порушенні звернувся до правоохоронних органів, щодо скоєння відносно нього злочину [PERSON], однак до даного часу досудове слідство по кримінальному провадженні триває, розгляд справи затягується, [PERSON] розпорядився його майном на власний розсуд, незаконними діями [PERSON], [PERSON] була завдана майнова шкода, яка складається із ринкової вартості втраченого майна, яке він не отримав, загальна сума ринкової вартості майна згідно товарознавчих експертиз складає 154128 грн., тому дана сума підлягає стягненню з директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON] Судом беззаперечно встановлено, що діями відповідача позивачу було заподіяно майнову шкоду, яка повинна бути відшкодована. Позивач обрав спосіб захисту свого порушеного права - шляхом подачі позову до особи, яка її завдала. Представник відповідача [PERSON] заявив в судовому засіданні клопотання про застосування строку позовної давності для даних позовних вимог, а позивач [PERSON] в свою чергу надав суду достатніх та допустимих доказів щодо не пропуску трирічного строку позовної давності, оскільни він неодноразово звертався до директора Немирівської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» [PERSON], щодо отримання належного йому майна, що було безрезультатно, тому в січні 2014 року довідавшись про порушення свого права, 25.01.2014 року з метою захисту своїх майнових прав звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно нього злочину [PERSON], але в звязку з затягуванням досудового слідства по кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 12014020240000053 від 25.01.2014 року, 07.12.2016 року вимушений був звернувся до суду з даною позовною заявою, тому в задоволені заяви представника [PERSON], [PERSON] про застосування строку позовної давності слід відмовити, оскільки з обставин справи вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізнався 25.01.2014 року коли зрозумів, що для захисту своїх майнових інтересів потрібно звертатись до правоохоронних органів. Даний позов пред'явлений 07.12.2016 року, в межах трирічного строку позовної давності. Статтею 256 ЦК України\~встановлено, що позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність визначена\~ст. 257 ЦК України\~і становить три роки. Строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилами\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. ст.\~10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку що доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставними та до задоволення не підлягають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, у відповідності до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 64 ЦПК України\~передбачено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1541 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved