Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Просить: 1. Звільнити її, [PERSON] , починаючи з 21 червня 2021 року, від сплати періодичних платежів, що присуджені рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року в судовій справі №444/685/21, а саме сплату в користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - у зв`язку із зміною обставин, які впливають на тривалість і припинення таких платежів. 2. Визнати таким, що не підлягає виконанню з 21 червня 2021 року, виконавчий документ - виконавчий лист за вих. №444/685/21 від 06 липня 2021 року (виконавче провадження №66111590), шо виданий згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року в судовій справі №444/685/21. 3. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі щомісячно по 3000 гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 4. Судові витрати (у тому числі витрати понесені на правову допомогу) покласти на відповідача. Позивачка позов обгрунтовує наступним. Між нею та відповідачем 28 вересня 2013 року було укладено шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2021 шлюб між ними розірвано та після розірвання шлюбу визначено постійне місце проживання малолітніх дітей разом з [PERSON] . Зазначає, що син [PERSON] постійно проживає з нею в [ADDRESS] з 28 грудня 2020 року, а дочка [PERSON] з 21 червня 2021 року. Відповідач до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу проживав та проживає в [ADDRESS] . Зазначає, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року у справі № 444/685/21, яке ухвалене за результатами розгляду позову [PERSON] , визначено стягувати з неї в користь останнього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що станом на сьогоднішній день на підставі цього рішення, а також виконавчого листа за вих. №444/685/21 від 06 липня 2021 року, вона сплачує аліменти (виконавче провадження № 66111590). Заборгованість відсутня. Оскільки їхня дочка [PERSON] з 21 червня 2021 року постійно проживає з нею і з цього часу лише позивачка самостійно займається її вихованням і утриманням, то вважає, що стягнення з неї в користь відповідача аліментів на дочку суперечить засадам сімейного законодавства України, а тому, без вирішення питання про звільнення її від цих періодичних платежів неможливо прийняти позитивне рішення для найкращого забезпечення інтересів дітей, які фактично проживають з нею. Із врахуванням того, що відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, вихованням дітей займається виключно на «поверхневому» рівні (лише інколи забирає їх до свого місця проживання), є працездатною особою, не являється особою похилого віку, не є обмежено дієздатним чи обмежено працездатним, має самостійний дохід (займається приватним фермерським господарством та наймається до приватних осіб для виконання ремонтно-будівельних робіт), що дає можливість дійти до висновку про можливість виконання ним обов`язків по утриманню своїх дітей, а також з урахуванням істотного підвищення прожиткового рівня в країні, що позбавляє її можливості одноосібно повноцінно матеріально забезпечувати дітей, просить позов задоволити. Вважає, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень 00 копійок на кожну дитину, забезпечить гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька, а також зможе забезпечити право на рівень життя достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Вольський А.Б. в судовому засіданні просили позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Позивачка пояснила, що 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народилась дочка, а згодом син. На той час вони всі спільно проживали у відповідача. Коли в їх сімейному житті почалися негаразди, вона пішла від відповідача, а саме 19 серпня 2020 почала проживати у своїх батьків. Коли вона йшла, дітей відповідач їй не віддав, сказавши, що вона зможе лише приїжджати, але не забере їх нікуди. Через деякий час, а саме з 28.12.2020 син почав проживати з нею, а дочка продовжила проживати з відповідачем. Відповідач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів на дочку і рішенням від 27 травня 2021 з неї на його користь стягуються аліменти на утримання дочки, хоча дочка фактично проживає з нею з 21.06.2021. Вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та визначення постійного місця проживання обох дітей і рішенням суду від 16 червня 2021 було ухвалено шлюб розірвати та визначити постійне місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з нею. На даний час обоє дітей фактично проживають з нею та перебувають на її утриманні, а саме син [PERSON] фактично проживає з нею з 27.12.2020, а дочка [PERSON] з 21.06.2021. Зазначила, що відвідування дітьми садочку, додаткових занять з англійської мови є платним. Крім цього діти часто хворіють. Також просить стягнути з відповідача 7300 грн. витрат на правничу допомогу адвоката та суму сплаченого нею судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно син [PERSON] фактично проживає з матір`ю з 28.12.2021, а дочка [PERSON] з 21.06.2021, однак він вважає, що так як діти прописані (зареєстровані) за його місцем проживання, а не позивачки, то вони просто перебувають у неї в гостях, і тому, відсутні підстави для звільнення позивачки починаючи з 21.06.2021 від сплати аліментів в його користь на утримання дочки, що присуджені рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року в судовій справі № 444/685/21, та визнання таким, що не підлягає виконанню з 21 червня 2021 року виконавчого листа. Хоч дочка з ним з 21.06.2021 не проживає фактично, однак є прописана з ним, і так як рішення про стягнення аліментів на її утримання на його користь вже є прийняте, то вважає, що таке є правомірним і підлягає до виконання надалі. Хоче, щоб позивачка надалі платила йому аліменти на утримання дочки. Пояснив, що майна, про яке зазначав у цивільній справі № 444/109/21 насправді у нього немає, ніякого будинку він не будував і немає, це все мамине, автомобіль він продав, а все своє господарство, а саме домашніх свиней він вирізав, доходів не отримує. А тому, зазначив, що згідний платити їй аліменти на утримання сина в мінімальному розмірі в сумі 1100 -1150 грн. Крім цього, 12.11.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю . Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З характеристики № 742 від 23.09.2021 року, виданої виконкомом Жовківської міської ради, вбачається, що позивачка [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року ухвалено стягувати з з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки від усіх її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законої сили 06.07.2021. Із довідки Жовківського відділу ДВС у Львівському районі Львівської області № 11340 від 27.09.2021 вбачається, що на виконанні у Жовківському відділі ДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 66111590 із примусового виконання виконавчого листа Жовківського районного суду Львівської області № 444/685/21 від 06.07.2021 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки від усіх її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28.09.2013 року в Туринківській сільській раді (актовий запис № 15). Після розірвання шлюбу визначено постійне місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 20.07.2021. Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема припинення дій, які порушують сімейні права. З довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 741/23.09.2021 вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять син [PERSON] , [INFO], який проживає з нею без реєстрації з 29.12.2020, та дочка [PERSON] , [INFO]., яка проживає з нею без реєстрації з 21.06.2021. Крім цього, факт проживання дітей із позивачкою підтверджується комісійним актом обстеження умов проживання [PERSON] від 23 серпня 2021 року. Таким чином, судом встановлено, що обоє дітей фактично проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Твердження відповідача про те, що оскільки місце проживання дітей зареєстроване за його адресою місця проживання, то слід вважати, що діти проживають саме з ним і на його користь надалі слід стягувати аліменти на дочку, - є безпідставним та необгрунтованим. Суд враховує, що відповідач у судовому засіданні підтвердив той факт, що син [PERSON] фактично проживає з позивачкою з 27.12.2020, а дочка [PERSON] з 21.06.2021. Із врахування вищенаведеного, суд приходить до переконання, що слід звільнити [PERSON] , починаючи з 21 червня 2021 року, від сплати періодичних платежів, що присуджені рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року в судовій справі № 444/685/21, а саме сплату в користь [PERSON] аліментів на утримацня доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, виконавчий документ - виконавчий лист за вих. №444/685/21 від 06 липня 2021 року (виконавче провадження № 66111590), що виданий згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року в судовій справі №444/685/21 слід визнати таким, що не підлягає виконанню з 21 червня 2021 року. Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до п. п. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року- 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Доказів того, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дітей, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, у суду немає. Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обов`язки по утриманню дітей, як це передбачено чинним законодавством та сплачувати аліменти на дітей ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки відповідач є здоровим, інвалідності не має. Місце праці відповідача судом не встановлено, однак суд враховує, що він є працездатною особою молодого віку. Суд критично відноситься до наданих відповідачем пояснень щодо його скрутного матеріального становища. Суд враховує, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 червня 2021 встановлено, що за відповідачем зареєстровано 1/5 будинку [ADDRESS] згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.03.2021 року. Під час судового розгляду цивільної справи № 444/109/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки і піклування Жовківська міська рада,про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, [PERSON] надав 16.06.2021 суду пояснення, що йому належить ј частка будинку, де він проживає, але зараз будує будинок, де буде близько 200 квадратних метрів. Вказав, що він їздив до Польщі на заробітки, а зараз має господарство, 40 свиней. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2021 року становить 1921 гривню, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2021 року становить 2395,00 гривень, вимоги статті 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 6000,00 грн., обов`язок батьків щодо утримання дітей, роз`яснення, які містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперед інтереси дітей, зважаючи також на подані позивачкою в обгрунтування розміру суми аліментів докази, відсутність серед таких доказів доходу відповідача та спроможності останнім сплачувати аліменти в сумі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки необхідно стягувати кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 2000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька, враховуючи потреби дітей, буде сприяти можливості отримати право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1816 грн. судового збору, сплаченого нею за пред`явлення двох вимог немайнового характеру та 7300 грн. понесених нею на надання їй професійної правничої допомоги. За правилами ч. 2 ст. 137, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 20.09.2021, акт виконаних робіт № 1 від 05 жовтня 2021 року на суму 4800 грн. та акт виконаних робіт № 2 від 23.11.2021 на суму 2500 грн. Як вказано у постанові КЦС ВС у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020 р., суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved