Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю „М.Ж.К." звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS], в якій проживають відповідачі. Однак, відповідачі зобов'язання по сплаті коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території не виконують у зв'язку з чим за період із 01.09.2013 року по 01.01.2015 року виникла заборгованість перед ТзОВ „М.Ж.К." за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі - 2201 грн. 84 коп. 21 жовтня 2013 року між ними та [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію боргу № 34 на суму 5104 грн. 38 коп., однак, взяті на себе зобов'язання за даним договором боржники не виконують. Загальна сума заборгованості становить 7306 грн. 22 коп. Просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь ТзОВ „М.Ж.К." заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі - 7306 грн. 22 коп., а також понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 156, 162, 179 ЖК України. Судом встановлено, що ТзОВ «М.Ж.К.» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS]. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно ст.ст. 156,162 ЖК України власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідачі свої зобов'язання не виконують у зв'язку з чим за період із 01.09.2013 року по 01.01.2015 року виникла заборгованість перед ТзОВ „М.Ж.К." за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі - 2201 грн. 84 коп. 21.10.2013 року сторонами укладався договір № 34 про реструктуризацію боргу на суму 5104 грн. 38 коп. (а.с. 3), тобто, це є свідченням визнання наявної заборгованості за надані позивачем комунальні послуги, однак і після підписання договору оплата не проводилася. Тобто, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 156, 162, 179 ЖК України, не сплатили кошти за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 7306 грн. 22 коп. за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], то і учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме [PERSON] (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язок по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останною (ст. 156 ЖК України), а не перед надавачем (виконавцем) таких послуг. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані комунальні послуги з [PERSON], як власника квартири, в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Також підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial