Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернувся до суду з данним позовом, в обгрунтування якого вказав, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний доровір,в якості забезпечення виконання умов якого був укладенний договір застави автотранспорту марки DAEWOO, модель Nexia,рік випуску 2007 рік, тип ТЗ Легковий Седан-В, № кузова/шасі [NUMBER],реєстраційний [NUMBER]. Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до Товариста з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус»,[PERSON], про стягнення заборгованності за кредитним договором у розмірі 151725,81грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.10.2012 року №2020/7904/2012 позовні вимоги задоволені. 24.12.2009 року [PERSON] розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області накладено арешт на все рухоме майно [PERSON], в тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно Постанови про накладення арешту на майно від 24.12.2009 року. 18.09.2013 року Червонозаводським відділом ДВС Харківського міського управління юстиції,було накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] в тому числі і на заставне майно банку. В судове засідання представник Позивача не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки до суду відповідача просив суд ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області в судове засідання не з'явився надавши до суду заяву про розгляд у відсутність. Інші відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про що свідчить зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу, зазначену у позові та адресу реєстрації відповідачів судових повісток про виклик в судове засідання. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №DN81AR03110553, в якості забезпечення виконання умов якого 03.12.2007 року був укладений договір застави автотранспорту марки DAEWOO, модель Nexia,рік випуску 2007 рік, тип ТЗ Легковий Седан-В, № кузова/шасі [NUMBER],реєстраційний [NUMBER]. Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до Товариста з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус»,[PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 151725,81грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.10.2012 року №2020/7904/2012 позовні вимоги задоволені. 24.12.2009 року [PERSON] розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області накладено арешт на все рухоме майно [PERSON], в тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно Постанови про накладення арешту на майно від 24.12.2009 року. 18.09.2103 р. Червонозаводським відділом ДВС Харківського МУЮ було накладено арешт на автомобіль марки DAEWOO, модель Nexia,рік випуску 2007 рік, тип ТЗ Легковий Седан-В, № кузова/шасі [NUMBER],реєстраційний [NUMBER]. 17.09.2013 р. Червонозаводським відділом ДВС Харківського МУЮ було накладено арешт на автомобіль марки DAEWOO, модель Nexia,рік випуску 2007 рік, тип ТЗ Легковий Седан-В, № кузова/шасі [NUMBER],реєстраційний [NUMBER]. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" передбачено,що право застави виникає з моменту укладення договору застави,а в разі,коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України "Про заставу" у разу невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти,відшкодування збитків,завданих простроченою виконання (а у випадках,передбачених законом чи договором - неустойкою), необхідні відшкодування витрати за утримання заставного майна,а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до частини першої,другої, п'ятої ст. 52 Закону України " Про виконавче провадження" звернення стягнення а майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусової реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,стягнення звертається також на належне боржнику інше майно,за винятком майна,на яке із законом не може бути накладено стягнення. Згідно до ст. 54 Закону України " Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі,та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно з частиною третьою ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувача,який не є заставодержателем, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів ,якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Положеннями ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право особи,яка вважає,що майно,на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові,звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішення суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна,арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином,оскільки право застави у позивача виникло 03.12.2007 року ,згідно договору застави, а постанови винесені 24.12.2009 року та 18.09.2103 р.., позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved