Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб 09.06.2012 року у виконкомі Великопаладської сільської ради Виноградівського району за актовим записом №6. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. З початку 2013 року між сторонами почастішали непорозуміння, а з травня 2013 року шлюбні відносини припинилися повністю. Відповідачка покинула позивача, забрала з собою сина, оселилася у своїх батьків, де проживає по сьогодні. Позивач вважає, що примирення є неможливим. У зв"язку з цим просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою та стягнути судові витрати з останньої. В свою чергу, 20.12.2013 року відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої уточнені позовні вимоги мотивувала тим, що від укладеного шлюбу у них з [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Участі у вихованні та утриманні дитини [PERSON] не бере з весни 2013 року. Оскільки вона не в змозі одна належним чином забезпечити сина всім необхідним для повноцінного існування та розвитку, просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 2/5 частки від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23.12.2013 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів об"єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON]до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачем за перісним позовом [PERSON] подано заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON], яку мотивував тим, що він як батько не відмовляється від свого обов"язку по утриманню сина, на протязі останніх місяців він надсилав на ім"я [PERSON] грошові перекази в сумі 400,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. На даний час він офіційно працює робочим у фермерському господарстві "БОГІ", згідно довідки він щомісячно отримує заробітну плату в розмірі приблизно 1100 грн. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом вимоги первісного позову підтримав повністю. Уточнені вимоги зустрічного позову визнав частково, не заперечив щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини. Відповідачка за первісним позовом проти розірвання шлюбу не заперечила. Уточнені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві, просила уточнений зустрічний позов задовольнити. Представник відповідачки за первісним позовом проти розірвання шлюбу не заперечив. Уточнені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві, просив уточнений зустрічний позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. Сторони уклали шлюб 09.06.2012 року у виконкомі Великопаладської сільської ради Виноградівського району, про що зроблено актовий запис за №6. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, виданого виконкомом Великопаладської сільської ради Виноградівського району 12.12.2012 року, батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Як встановлено судом із наявних доказів, подружні відносини між сторонами не склалися, сім'я розпалася через різні характери та погляди на життя. В травні 2013 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Отже, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги первісного позову є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки первісний позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, відповідач за первісним позовом не заперечує щодо розірвання шлюбу, наданий сторонам одномісячний строк на примирення позитивних результатів не дав, такі вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, на даний час дитина сторін, син [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки за зустрічним позовом. Згідно довідки голови ФГ "БОГІ" №2 від 21.01.2014 року, [PERSON], [INFO], дійсно працює робочим у ФГ "БОГІ". Як вбачається з довідки про заробітну плату ФГ "БОГІ" №1 від 14.01.2014 року, за останні шість місяців, а саме за період липень-грудень 2013 року загальна сума прибутків [PERSON] становила 6953,00 грн. У судовому засіданні відповідачка визнала, що позивач 26.11.2013 року та 01.02.2014 року переказав на ім'я відповідачки грошові кошти в сумі 800,00 грн., що також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій (а.с. 27). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов"язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов"язок піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами визнано, що фактичні шлюбні відносини між ними припинились у травні 2013 року. З того часу позивачем на утримання сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні відповідачки, було перераховано лише 800,00 грн., що вказує на неналежне виконання позивачем обов'язку по утриманню сина. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину відповідачці суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки за зустрічним позовом із вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини є підставним. З огляду на те, що відповідач за зустрічним позовом має регулярний дохід, працює робітником у фермерському господарстві "БОГІ", отримує заробітну плату, яка згідно довідки №1 від 14.01.2014 року, за період липень-грудень 2013 року становила 6953,00 грн., аліменти на дитину слід визначати в частці заробітку (доходу) батька відповідно до ст. 183 СК України. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки за зустрічним позовом на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також те, що відповідач за зустрічним позовом має регулярний дохід. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов"язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім"ї. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII та на час розгляду справи становить 1032,00 грн. Беручи до уваги рівність обов"язку утримувати дитину для обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний утримувати дитину в мінімальному розмірі по 516,00 грн. Позивачка за зустрічним позовом просить стягувати з відповідача за зустрічним позовом 2/5 частки від заробітку. Як вбачається з довідки про заробітну плату [PERSON] за 6 місяців 2013 року, він отримував мінімальну заробітну плату, яка в грудні 2013 року склала 1218,00 грн. Дві п'ятих від 1218,00 грн. становить 487,20 грн., що є меншим від обов'язкового розміру 516,00 грн. та не перевищує максимального розміру аліментів у розмірі 50 відсотків заробітної плати, встановленого ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження". Таким чином розмір аліментів, які просить стягувати позивачка за зустрічним позовом є меншим від половини розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років, але співмірним. Будь-яке зменшення розміру аліментів у цьому випадку може призвести до неналежного піклування про здоров"я дитини, погіршення її фізичного, духовного та морального розвитку та готування її до самостійного життя і буде порушенням приписів ст.150 СК України та моральних засад суспільства. Окрім цього, відповідач, який є молодим за віком, здоровим, має регулярний дохід та не має на утриманні інших осіб, у разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров'я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст. 192 СК України. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки за зустрічним позовом є підставним, уточнені позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом сплатив 229,41 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач за зустрічним позовом, [PERSON], при пред'явленні зустрічного позову про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved