Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 липня 2020 року надійшла заява Дніпровської міської ради де заінтересована особа перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою. В обгрунтування заяви зазначили, що згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські , селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначення Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органами місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Орган місцевого самоврядування який наділений повноваженнями щодо визнання спадщини відумерлою є певна територіальна громада , інтереси якої представляє міська рада. Листом Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 травня 2020 року повідомлено, що виявлено наступний актовий запис про смерть № 2822 від 01 квітня 2005 року щодо [PERSON] , [INFO] . Дата смерті [INFO] . За життя [PERSON] набула права власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , з часткою ѕ від загальної площі 36, 1 кв.м. право власності на частку в даній квартирі [PERSON] набула відповідно до свідоцтва про право власності, б/н від 18 червня 1993 року, виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська та свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого в реєстрі за № 3-3990 ввід 14 листопада 2001 року, посвідченим Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частку, а саме ѕ частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємці за законом та за заповітом після смерті [PERSON] відсутні, тому пославшись на норми права просили визнати спадщину відумерлою та передати у власність територіальній громаді міста в особі Дніпровської міської ради ѕ частки квартири [ADDRESS] (а.с. 1-3). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 липня 2020 року указана заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.11) Ухвалою судді від 14 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою Дніпровської міської ради, заінтересована особа перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою (а.с. 12). 06 серпня, 24 вересня, 26 листопада 2020 року 2020 року на адресу суду завідувач Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазська Н.В. надала заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.16, 25, 50). Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року задоволено клопотання представника заявника про витребування актового запису про смерть [PERSON] [INFO] (а.с. 19-20). 24 вересня 2020 року до суду надійшли витребуванні документи, ас саме актовий запис про смерть № 2822 від 01 квітня 2005 року [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] (а.с.27). Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.30-31). 08 листопада 2020 року до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 37-48). Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року задоволено клопотання представника заявника та витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 56-57). 09 березня 2021 року завідувач Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазська Н.В. на ухвалу суду про витребування надано відповідь, що спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , згідно даних алфавітної книги обліку спадкових справ не була заведена (а.с. 66). 02 грудня 2020 року представником заявника надано заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні заяви наполягали (а.с.52). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с.27). За життя [PERSON] набула права власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , з часткою ѕ від загальної площі 36, 1 кв.м. право власності на частку в даній квартирі [PERSON] набула відповідно до свідоцтва про право власності, б/н від 18 червня 1993 року, виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська та свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого в реєстрі за № 3-3990 ввід 14 листопада 2001 року, посвідченим Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с.5-6). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07 грудня 2020 р. за № 235667875 спадкове майно під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває (а.с. 54-55). 06 квітня 2005 року Першою дніпропетровською нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за заявою її сина [PERSON] (а.с. 37) Як вбачається з матеріалів спадкової справи, свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримував, між тим 06.04.2005р. подав відповідну заяву про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадкова справа не заводилась (а.с.66). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ст. 1216 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські , селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначення Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органами місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Орган місцевого самоврядування який наділений повноваженнями щодо визнання спадщини відумерлою є певна територіальна громада , інтереси якої представляє міська рада. Частиною 1 ст. Стаття 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч.2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Судові витрати компенсуються за рахунок держави, оскільки, заявник звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved