Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У серпні 2015 року КС «Південно-Східна кредитна компанія» звернулась до суду з позовом до\~[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що 15 червня 2009 року між КС «Південно- Східна кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 350- О, додаток № 1 від 15.08.2009р., додаток № 2 від 20.01.2010р., додаток № 3 від 14.06.2010р., додаток № 3/1 від 22.11.2010р., додаткова угода від 10.02.2011р., додаткова угода від 01.10.2013р., додаткова угода від 09.01.2014р., відповідно до яких відповідач отримав: -15.06.2009р. 60\~000 грн. зі сплатою 48% річних за строковою позикою, та 144 річних за простроченою позикою; -15.08.2009р. 25\~000 грн.; -20.01.2010р. 25\~000 грн.; -14.06.2010р. 8000 грн.; -22.11.2010р. 30\~000 грн. та процентна ставка кредитного договору була зменшена, а саме ставка склала 32,4 % річних за строковою позикою та 97,2 % річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості; -10.02.2011р. 60\~000 грн.; -01.10.2013р. 15\~000 грн. та строк кредитного договору збільшився до 15.06.2015р.; -09.01.2014р. 28\~000 г.р -З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному кредитному договору КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] 15 червня 2009 року був укладений договір іпотеки № 1646 та три додаткових угоди до договору іпотеки від 14.08.2009р. від 20.01.2010р. та від 22.11.2010р., згідно умов якого, [PERSON]\~передав в іпотеку банку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 63,6 кв. м, яка належить йому на праві приватної власності. Оскільки боржник [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором від 15 червня 2009 року, у зв'язку з чим, станом на 27 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 424 797,28 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 149\~120,49 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 275\~676,79 грн. Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено зобов'язання [PERSON] за кредитним договором. В судове засідання представник позивача\~[PERSON], який діє на підставі довіреності, не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення у разі повторної неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог\~ст. 224-226 ЦПК України\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди представника позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимо , виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно зі\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі\~ст.1048 ЦК України\~кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. 15 червня 2009 року між КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 350- О, додаток № 1 від 15.08.2009р., додаток № 2 від 20.01.2010р., додаток № 3 від 14.06.2010р., додаток № 3/1 від 22.11.2010р., додаткова угода від 10.02.2011р., додаткова угода від 01.10.2013р., додаткова угода від 09.01.2014р., відповідно до яких відповідач отримав: -15.06.2009р. 60\~000 грн. зі сплатою 48% річних за строковою позикою, та 144 річних за простроченою позикою; -15.08.2009р. 25\~000 грн.; -20.01.2010р. 25\~000 грн.; -14.06.2010р. 8000 грн.; -22.11.2010р. 30\~000 грн. та процентна ставка кредитного договору була зменшена, а саме ставка склала 32,4 % річних за строковою позикою та 97,2 % річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості; -10.02.2011р. 60\~000 грн.; -01.10.2013р. 15\~000 грн. та строк кредитного договору збільшився до 15.06.2015р.; -09.01.2014р. 28\~000 грн., що підтверджено копіями видаткових касових ордерів. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, якою встановлено цивільно-правову відповідальність за порушення умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 5 вказаного кредитного договору передбачено відповідальність за порушення Позичальником своїх зобов'язань у вигляді сплати на користь Банку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за день прострочення (п.5.2 кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному кредитному договору КС «Південно-Східна кредитна компанія» та [PERSON] 15 червня 2009 року був укладений договір іпотеки № 1646 та три додаткових угоди до договору іпотеки від 14.08.2009р. від 20.01.2010р. та від 22.11.2010р. Відповідно до п.4 наведеного іпотечного договору, іпотекодавець передає іпотекодержателеві в іпотеку об'єкт нерухомого майна - квартиру, розташовану за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр.. Маршала [PERSON][ADDRESS], загальною площею 63,6 кв. м, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.09.2006 року за р-р № 2871 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 06.09.2006р. за р-р № 1550386, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя 07.09.2006р. реєстраційний № 15898275, номер запису 47031 в книзі 63. Вартість предмета іпотеки оцінюється сторонами в сумі 60 000 грн. Згідно витягу з реєстру прав власності вартість предмета іпотеки складає 20053 грн., як зазначено в іпотечному договорі. \~ \~ Відповідно до п. 3 розділу «Задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки та його реалізація» зазначеного іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. ст.\~526,527,530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно із\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] обов'язків щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором, на 27 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 424 797,28 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 149\~120,49 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 275\~676,79 грн. Розмір вказаної заборгованості підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені\~Законом України "Про іпотеку". Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). Згідно із ч. 1\~ст. 7 Закону України "Про іпотеку"\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За змістом ч. 1\~ст. 33 Закону України "Про іпотеку"\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 36 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що з урахуванням положень ч. 3 ст.\~33, ст.\~36, ч. 1 ст.\~37 Закону України "Про іпотеку"\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктами 4. Договору іпотеки від 15 червня 2099 визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у цьому пункті способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові\~\~\~№ 6-124цс13 від 11 грудня 2013 року). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач [PERSON] основні зобов'язання за кредитним договором не виконує, спосіб звернення стягнення про який просиь позивач передбачено іпотечним договорм, тому суд приходить до висновку про задоволення позову КС «Південно-Східна кредитна компанія» про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 600 грн.

Outcome: approved