Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернулась [PERSON] до відповідача Онуфріївської селищної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] та Відділ земельних відносин Онуфріївської територіальної громади Олександрійського району, в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації та одержання Державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в селі Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області на своє ім`я в порядку спадкування після померлого [INFO] брата інваліда війни 2 групи, недієздатного [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON] , інвалід війни 2 групи, недієздатний, єдиною спадкоємицею якого являється вона, яка з 2014 року була його офіційним опікуном. Після смерті брата вона прийняла спадщину, до складу якої, окрім іншого майна, входить право постійного користування земельною ділянкою площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] (між домоволодіннями [PERSON] по [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS] ), згідно рішення сімнадцятої позачергової сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 2008 року № 210, на якій було розглянуто заяву її брата [PERSON] інваліда війни 2 групи та надано йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з наступною передачею їх у власність. 28.05.2020 вона подала до Успенської сільської ради Онуфріївського району заяву з проханням передати в її користування вище вказану земельну ділянку замість померлого брата [PERSON] . Лише 21.07.2020 поштою отримала повідомлення, датоване 16.07.2020, про те, що саме 21.07.2020 о 10-й годині ранку, відбудеться засідання сесії Успенської сільської ради, на якій будуть розглядати її заяву від 28.05.2020, тому не встигла бути присутньою на засіданні сесії Успенської сільської ради, та з її рішенням ознайомилася лише після отримання офіційної відповіді на свою вимогу. Як вбачається з отриманих відомостей стосовно спірної земельної ділянки на сесії 32 сесії Успенської сільської ради сьомого скликання 21.07.2020 були прийняті рішення № 491 та № 496. Інших рішень сесій та виконавчих комітетів Успенської сільської ради сьомого скликання за вказаний період стосовно даної ділянки не приймалось. Натомість, Кіровоградським окружним адміністративним судом 03 лютого 2020 року було прийняте рішення по справі № 340/3110/19 про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Успенської сільської ради № 77 від 07.11.2019, яке стосувалося відновлення межових знаків, а 11 лютого 2020 року було ухвалене рішення у справі № 340/3268/19 за її позовом в інтересах [PERSON] , яким визнано протиправними та скасовано рішення 26 сесії Успенської сільської ради № 384 та № 385 від 22.11.2019 та зобов`язано Успенську сільську раду провести повторний розгляд звернення. Тобто, судом було визнано незаконною передачу 0,15 га землі 22.11.2019 рішенням 26-ї сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району, що були в користуванні з 1992 року її брата [PERSON] громадянину [PERSON] . Обидва судові рішення були визнані як Успенською сільською радою, так і виконавчим комітетом Успенської сільської ради, але виконані не були. 28 квітня 2020 позивач зверталася до Онуфріївського РВ ДВС про відкриття примусового виконавчого провадження, яке також не було виконано та було припинено 29.05.2020 в зв`язку зі смертю [INFO] її брата [PERSON] . З наданої на її запит інформації за вих. № 25-Г від 29.07.2020 вбачається, що рішеннями Успенської сільської ради № 488 та № 489 від 21.07.2020 нібито були виконані рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі № 340/3268/19 від 11.02.2020 та по справі № 340/3110/19 від 03.02.2020, тобто скасовані визнані протиправними рішення № 384 та № 385 Успенської сільської ради від 22.11.2019 та рішення виконавчого комітету Успенської сільської ради від 07.11.2019 № 77, що суперечить відповіді на її звернення за № 457 від 29.07.2020, яка підписана головою сільської ради, в якій чітко зазначено, що на 32 сесії Успенської сільської ради сьомого скликання 21 липня 2020 року були прийняті тільки рішення № 491 та № 496. Не погодившись з прийнятими на засіданні 32-ї сесії Успенської сільської ради 21.07.2021 рішеннями щодо спірної земельної ділянки, вона оскаржила ці рішення до Кіровоградського окружного адміністративного суду. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020, яка залишена без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 їй було відмовлено у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства у зв`язку з наявністю у виниклих правовідносинах спору про право, та роз`яснено право на звернення до суду загальної юрисдикції для захисту своїх прав та інтересів. Вважає, що її законні права та інтереси були порушені в результаті прийняття протиправних рішень № 491 та № 496 від 21 липня 2020 року на засіданні 32-ї сесії Успенської сільської ради сьомого скликання, тому за захистом своїх законних прав та інтересів змушена звернутися до суду. Рішенням № 360 двадцять п`ятої сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області сьомого скликання від 11 липня 2019 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для сінокосіння та випасання великої рогатої худоби за рахунок вільних від користування земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за адресою: [ADDRESS] (земельна ділянка по [ADDRESS] між домоволодіннями [PERSON] по [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS] ), про що 16.08.2019 за № 02-27/360 Успенська сільська рада видала довідку. На виконання зазначеного рішення вона, як опікун недієздатної особи, 10.06.2019 замовила та оплатила розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0, 15 га для сінокосіння та випасання ВРХ за адресою: [ADDRESS] . Але, під час проведення геодезичних робіт в серпні 2019 pоку було виявлено будівлі [PERSON] на земельній ділянці, відсутність межових знаків між земельними ділянками, що перебуває в користуванні гр. Котвицького та земельною ділянкою, яка була в користуванні з 1992 року у [PERSON] . Як виявилось, [PERSON] незаконно заволодів частиною земельної ділянки її покійного брата, а землевпорядник Успенської сільської ради [PERSON] приховала факт приватизації [PERSON] у 2009 році частини земельної ділянки її брата. В погосподарських книгах, землекадастрових книгах у користуванні [PERSON] (нині покійного) так і залишились 0,15 га документально по сьогоднішній день, а в наявності в натурі (на місцевості) земельна ділянка близько 0, 08-0,10 га. Рішення виконавчого комітету Успенської сільської ради за № 77 від 7 листопада 2019 pоку про відмову в задоволенні її вимог, було нею оскаржене до Кіровоградського окружного адміністративного суду. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 11.03.2020 року, її позов був задоволений та визнаний в повному обсязі Успенською сільською радою та виконавчим комітетом Успенської сільської ради, зобов`язано виконавчий комітет Успенської сільської ради Онуфріївського району провести повторний розгляд її звернення в інтересах недієздатного [PERSON] . З ініціативи землевпорядника Успенської сільської ради [PERSON] вона переписала в інтересах недієздатного брата заяву на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 0, 15 га на дві заяви: про дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0, 12 га та про дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 30 років земельної ділянки площею 0, 03 га для сінокосіння в [ADDRESS] , тобто, загальною площею 0,15 га. 22 листопада 2019 року рішеннями № 384, № 385 на 26-й сесії сьомого скликання Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області було відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок. Не погодившись з цим рішенням позивач знову звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду для захисту законних прав та інтересів свого брата [PERSON] . Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 19.03.2020, її позов був задоволений та визнаний в повному обсязі Успенською сільською радою та виконавчим комітетом Успенської сільської ради, зобов`язано виконавчий комітет Успенської сільської ради Онуфріївського району провести повторний розгляд звернення позивача в інтересах недієздатного [PERSON] , але за життя її брата жодне з рішень суду виконане не було. З огляду на викладене вважає, що має право на перехід до неї права на приватизацію земельної ділянки в порядку спадкування після померлого [INFO] брата - [PERSON] , інваліда війни 2 групи недієздатного, опікуном якого вона була з 2014 року та доглядала по день його смерті, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 18 березня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Поданий 17 травня 2021 року відповідачем Онуфріївською селищною територіальною громадою Олександрійського району Кіровоградської області відзив на позовну заяву ухвалою суду від 17 травня 2021 року залишений без розгляду в зв`язку з тим, що він поданий поза межами строку, визначеного судом для його подання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Горбенко Т.В. позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, наведених в позові та додаткових поясненнях. Представник відповідача Онуфріївської селищної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області Гамера В.З. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої особи відділу земельних\~відносин Онуфріївської\~територіальної громади\~Олександрійського району\~Колос А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи суду не подав, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він виїжджав за зазначеною адресою для відновлення меж спірної земельної ділянки, яка знаходиться між приватизованими земельними ділянками. З давніх часів за цю земельну ділянку був спір, неодноразово виїздили на місце, і він знав про це. Він зібрав пакет необхідних документів. Замовником була позивачка [PERSON] . Її цікавила площа земельної ділянки. Кадастровий план давав можливість це зробити. Відновити межі було неможливо, оскільки візуально було порушення меж, але ділянки вже приватизовані. Межі не відповідали розмірам земельної ділянки і в рішенні сільської ради цільове призначення було зазначене не вірно. За таких умовах він не міг виконати роботу. Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» ним були проведені геодезичні роботи, підготовчі роботи та зібрані відомості про обчислення прощі земельної ділянки. Він відмовив у відновленні меж, оскільки не хотів влазити у сварку між власниками приватизованих ділянок. Проект відведення почав робити на підставі рішення сільської ради, в якому зазначається спочатку орієнтовна площа ділянки, а остаточна з`ясовується по закінченню проекта. Частина грошей ним була повернута замовнику. Рішення сільської ради в такому вигляді не могло бути виконано. Земельна ділянка як об`єкт не була сформована. Йому було відомо, що раніше по цій земельниій ділянці вже було прийнято рішення. В 2009 році [PERSON] у приватну власність було надано 0, 18 га для ведення особистого селянського господарства. Станом на 2019 рік на одне цільове призначення не можна декілька ділянок оформлять. Він попереджав замовника, що вона не зможе оформити земельну ділянку за таким рішенням, але конкретно суть розмови він не пам`ятає. В судовому засіданні встановлено, що згідно по господарської книги № 4 за 1991-1995 роки, особового рахунку [NUMBER] за покійною гр. [PERSON] до 1992 року біля її будинку числилася земельна ділянка площею 0, 68 га. Після її смерті власником будинку став гр. [PERSON] , якому у 1993 році виділилась земельна ділянка площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області № 275 від 10.06.2019 /т. 1 а.с. 57/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 05.01.2015, [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним, та його опікуном призначено [PERSON] , яка є позивачем по справі /т. 2 а.с. 53/. Рішенням № 360 25 сесії сьомого скликання Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 11 липня 2019 року було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0, 15 га для сінокосіння та випасання великої рогатої худоби за рахунок вільних від користування земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за адресою: [ADDRESS] /т. 1 а.с. 33/. Згідно довідки Успенської сільської ради № 02-27/360 від 16.08.2019 дана земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (між домоволодіннями [PERSON] по [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS] ) /т. 1 а.с. 32/. На виконання зазначеного рішення 05.08.2019 опікун недієздатного [PERSON] [PERSON] замовила розробку вказаного проекту у ФО-П [PERSON] , за що сплатила йому 3000 грн. /т. 1 а.с. 34/. Під час виїзду 16.08.2019 ФО-П [PERSON] на місце, ним було встановлено невідповідність меж заявленої документально площі земельної ділянки 0, 15 га тій, що є в натурі на місцевості. Крім того, було встановлено невідповідність та повна відсутність меж земельної ділянки, що знаходилась у користуванні [PERSON] , тому подальші роботи з виготовлення проекту із землеустрою не були проведені. В зв`язку з ліквідацією ФО-П [PERSON] виконання робіт не є можливим /т. 1 а.с. 171-172/. За заявою [PERSON] опікуна недієздатного брата [PERSON] щодо встановлення (відновлення) меж із сусідніми земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] , звільнення земельної ділянки [PERSON] для подальшої можливості приватизувати земельну ділянку [PERSON] 07.11.2019 прийнято рішення виконавчим комітетом Успенської сільської ради № 77, яке визнано протиправним та скасовано Кіровоградським окружним адміністративним судом 03 лютого 2020 року, зобов`язано виконавчий комітет Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області провести повторний розгляд звернення в інтересах недієздатного [PERSON] з урахуванням всіх об`єктивних обставин по справі та прийняти рішення з урахуванням висновків суду /т.1 а.с. 63, 19-23/. Рішення набрало законної сили 11.03.2020. 22 листопада 2019 року на 26 сесії Успенської сільської ради були прийняті рішення № 384 та № 385, якими [PERSON] відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 12 га для індивідуального садівництва у власність та 0, 03 га для сінокосіння в оренду терміном на 30 років за адресою: [ADDRESS] /т. 1 а.с. 191, 192/. 11 лютого 2020 року Кіровоградським окружним адміністративним судом було ухвалене рішення у справі №340/3268/19 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] , яким визнано протиправними та скасовано рішення 26 сесії Успенської сільської ради № 384 та № 385 від 22.11.2019 та зобов`язано Успенську сільську раду провести повторний розгляд звернення /т. 1 а.с. 24-30/. Дане рішення набрало законної сили 19.03.2020. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) /т. 1 а.с. 11/. Згідно матеріалів спадкової справи № 75/2020 єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину після нього за законом. Інші особи, в тому числі ті, що мають право на обов`язкову частку, а також малолітні, неповнолітні особи у померлого відсутні /т. 2 а.с. 43/. До складу спадщини, крім іншого майна, входить право постійного користування земельною ділянкою площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] (між домоволодіннями [PERSON] по [ADDRESS] та [ADDRESS] ), яке було прийнято на сімнадцятій позачерговій сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 28 лютого 2008 року № 210, на якій було розглянуто заяву [PERSON] та прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з наступною передачею їх у власність. У додатку до вищезазначеного рішення під № 8 значиться, що [PERSON] надана земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 0, 60 га, цільове використання землі: 0, 25 обслуговування житлового будинку, 0, 35 ведення особистого селянського господарства /т. 1 а.с. 31/. 28.05.2020 позивач подала до Успенської сільської ради Онуфріївського району заяву з проханням передати в її користування вище вказану земельну ділянку замість померлого брата [PERSON] /т. 1 а.с. 39-40/ але на 32 сесії Успенської сільської ради сьомого скликання 21.07.2020 були прийняті рішення № 491 та № 496, згідно яких відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 15 га у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] та надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0, 10 га в тому числі 0, 10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності Успенської сільської ради за адресою: [ADDRESS] /т. 1 а.с. 51, 52/. Інших рішень сесій та виконавчих комітетів Успенської сільської ради сьомого скликання стосовно даної ділянки за період з 25.05.2020 не приймалось, що підтверджується довідкою № 457 від 29.07.2020 /т. 1 а.с. 62/. Не погодившись з прийнятими рішеннями щодо спірної земельної ділянки, позивач оскаржила ці рішення до Кіровоградського окружного адміністративного суду. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020, яка залишена без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 їй було відмовлено у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства у зв`язку з наявністю у виниклих правовідносинах спору про право, та роз`яснено право на звернення до суду загальної юрисдикції для захисту своїх прав та інтересів /т. 1 а.с. 15-18/. Рішенням № 360 двадцять п`ятої сесії Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області сьомого скликання від 11 липня 2019 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,15 га для сінокосіння та випасання великої рогатої худоби за рахунок вільних від користування земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за адресою: [ADDRESS] (земельна ділянка по [ADDRESS] між домоволодіннями [PERSON] по [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS] ), про що 16.08.2019 за №02-27/360 Успенська сільська рада видала довідку. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~статті 1218 ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» потрібно враховувати вимогу, щодо виконання спадкодавцем за життя активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а також неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за собою права власності на землю у зв`язку зі смертю, а тому така земельна ділянка входить до складу спадкового майна. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості, про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі викладеного вбачається, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства України. Тому якщо громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію (передання у приватну власність, відведення), до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати такої приватизації. Оскільки право власності в особи спадкодавця ще не виникло, вищезазначене унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали її братові [PERSON] на підставі статей 1216 та 1218\~ЦК України. До складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті брата набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивачка, згідно з положеннями\~статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду.

Outcome: approved