Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати виконавчий напис від 15.03.2017 року, реєстраційний №1920, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в розмірі 26901 (двадцять шість тисяч дев'ятсот одна) грн. 28 коп., таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.02.2012 року між нею та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № 10296739. Згідно його умов банк зобов'язався надати грошові кошти (кредит), а вона повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку зі складними життєвими умовами кредит сплачувала частково. 29.08.2017 року по пошті отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2017 року, ВП № 54429879, винесену держаним виконавцем [PERSON], міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, з якої дізналася, що на підставі виконавчого напису № 1920 від 15.03.2017 року, виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., стягується: на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 26901,28 ; на користь приватного виконавця виконавчий збір/основну винагороду у розмірі 2690.28 гривень. Ознайомившись з виконавчим написом у державного виконавця, вона дізналася, що нотаріус при видачі виконавчого напис, як на доказ посилається на кредитний договір, датований 20.02.2012 року, та пропонує задовольнити вимоги банку шляхом перерахунку коштів у розмірі: залишок заборгованості за тілом кредиту - 5 537,79 грн. залишок заборгованості за відсотками - 10 410,86 грн., комісія - 448,56 грн., пеня 6365,91 грн., штраф 1138,16 грн., всього на 23901,28 грн. та витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 3000,00 грн, всього з врахуванням витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису 26901,28 грн. Крім цього, вказується строк, за який провадиться стягнення - чотири роки вісім місяців двадцять вісім днів, а саме з 20.02.2012 року по 17.11.2016 рік. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, оскільки 20.02.2012 року вона кредитний договір не укладала. Банк надсилав на її адресу декілька вимог щодо повернення кредиту, остання з яких була надіслана 03.09.2015 року. У вказаній вимозі відповідач вимагав погасити 22603,08 грн. Як видно в постанові про відкриття виконавчого провадження, виконавчий напис був вчинений на іншу суму 29601,28 грн. та вона його взагалі не отримувала. Нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, та сума заборгованості є повністю необґрунтована та не є безспірною. Зазначене підтверджується вище вказаними листами, вимогами, претензіями, в яких видно, що сума заборгованості постійно змінюється, що нівелює положення про безспірність заборгованості. Крім цього, зазначає, що їй банком неправомірно були нараховані штрафи та ще після спливу позовної давності, розрахунок заборгованості, без врахування сплачених нею коштів та інше, у зв'язку з чим просить позов задовольнити. В запереченнях, наданих через канцелярію суду відповідач Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. зазначає, що відповідні докази, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, були надані банком під час звернення останнього з заявою про вчинення виконавчого напису, а саме виписка по рахунку боржника та оригінал кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги законодавства щодо безспірності заборгованості нею були дотримані під час вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог законодавства, а посилання позивача в позовній заяві на необхідність його скасування не заслуговують на увагу. Крім того, в запереченнях вказується на те, що позивач жодним чином не оскаржує розмір заборгованості, не наводить доказів відсутності заборгованості, чи її меншого розміру. Тобто відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала. Відповідач Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надала до суду заперечення та заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи надав до суду заяву з проханням вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Підпунктами 3.2, 3.4 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктом 1 Переліку № 1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до пункту 284 Інструкції № 20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції № 20/5). Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Судом встановлено, що 20.02.2012 року ФОП [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" із Заявою, яка разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з умовами вказаного договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові на умовах, встановлених договором, а [PERSON] зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 13 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надіслав ФОП [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 20.02.2012 року, з вимогою про виконання боржником всіх боргових зобов'язань за кредитним договором та сплати боргу в сумі 24401,28 грн. протягом п'яти календарних днів з дати відправлення письмової вимоги . 15.03.2017 року у зв'язку з невиконанням ФОП [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 20.02.2012 року щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, кредитор, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору для стягнення боргу частинами на загальну суму 23901,28 грн. за період з 22.02.2012 року по 17.11.2016 року. До заяви кредитором було додано наступні документи: кредитний договір від 20.02.2012 року /копія/, засвідчену виписку з рахунку боржника, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку, опис вкладення в цінний лист, довіреність представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк". Згідно розрахунку заборгованості за договором від 20.02.2012 року загальна сума заборгованості станом на 17.11.2016 року становить 24401,28 грн. Згідно виконавчого напису №1920 вчиненого 15.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., пропонується стягнути заборгованість на підставі виконавчого напису на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ФОП [PERSON] несплачену в строк за кредитним договором від 20.02.2012 року за період з 20.02.2012 року по 17.11.2016 року в сумі 23901,28 грн. У статті 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом законодавства станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису була, зокрема Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція). Згідно зі статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Підпунктами 3.2., 3.4. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Установлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, яка нарахована за невідомий період, оскільки банком не надано відповідний розрахунок, а зазначено лише розмір пені. Отже, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Із заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" від 15.03.2017 року про вчинення виконавчого напису нотаріуса вбачається, що сума, яка підлягає сплаті станом на 17.11.2016 року становить: залишок заборгованості за тілом кредиту - 5 537,79 грн. залишок заборгованості за відсотками - 10 410,86 грн., комісія - 448,56 грн., пеня 6365,91 грн., штраф 1138,16 грн., всього на 23901,28 грн. Отже, оскільки згідно з розрахунком розмір заборгованості зазначений за період з 20.02.2012 року по 17.11.2016 року, то не можна вважати, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості у межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Проте заборгованість виникла з 2012 року. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, оскільки нотаріусу надано не всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості у межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а також те, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, яка нарахована за невідомий період, та врахувавши, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції № 20/5, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. На підставі викладеного,

Outcome: approved