Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 20 березня 2007 року договору про надання споживчого кредиту №11126591000 відповідачка [PERSON] отримала кредит в іноземній валюті, в розмірі 68 000,00 доларів США на строк до 20 березня 2022 року та зобов'язалася сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,00% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин передбачених договором. 25 травня 2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено схему погашення кредиту на ануітетну, встановлено ануітетний платіж в розмірі 745,00 доларів США, зі строком сплати 25 числа кожного місяця. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки №100970 від 20 березня 2007 року, відповідно до якого вона зобов'язалась солідарно відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 24 квітня 2017 року має заборгованість у розмірі 35 867,40 доларів США. Тому просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11126591000 від 20 березня 2007 року в розмірі 35 867,40 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9 017,76 грн. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що договір про надання споживчого кредиту і договір поруки підписані не уповноваженою особою, скріплені незаконною печаткою, а копії договорів посвідчені іншою незаконною печаткою, що відповідно до ст.215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Крім цього кредитор в договорі про надання споживчого кредиту змінив термін «кредитор» на слово "банк", у якого не виникають права і обов'язки по цивільному кодексу, змінив адресу на місто Київ, не відобразивши цю обставину в договорі про надання споживчого кредиту, а в додатковій угоді адресу не вказав взагалі та невірно зазначив адресу [PERSON] В п.9.13 договору про надання споживчого кредиту вказано, що правовідносини між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Оскільки [PERSON] у 2007 році не була суб'єктом підприємницької діяльності, то не могла просити валютний кредит, бо не проводила валютних операцій з нерезидентами. Кошти, які вона брала призначалися для придбання квартири за гривні, яке здійснено за 404 000,00 грн., а не за долари США. Тому просила затвердити зміни до договору про надання споживчого кредиту №11126591000 від 20 березня 2007 року, шляхом викладення договору в новій редакції. [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що учасником договору про надання споживчого кредиту №11126591000 від 20 березня 2007 року та договору поруки №100970 від 20 березня 2007 року вона не була, оригіналів та копій цих договорів не отримувала. Вказані договори підписані не уповноваженою особою позивача в різний час, в різних місцях, без її участі та участі [PERSON] та, оскільки в договорі поруки відсутні дані про боржника, адреса позичальника [PERSON] зазначена невірно, правочин вчинений для приховання іншого правочину просила визнати його фіктивним і недійсним. В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" Реутов О.Є позов підтримав, викладене підтвердив. Проти позову [PERSON] заперечував, вважав, що підписавши договір вона підтвердила, що ознайомлена з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України. Вибір умов кредитування з боку позивачки був добровільним тому підстави для задоволення позову про зміну умов правочину відсутні. Проти позову [PERSON] заперечував, оскільки її доводи ґрунтуються на припущеннях, які належними доказами не підтверджені та спростовані матеріалами справи. Вважав, що подана нею зустрічна позовна заява це лише спосіб уникнути наслідків невиконання своїх зобов'язань. Представники відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову ПАТ "Укрсиббанк" заперечували, зустрічні позови підтримали посилаючись на викладені в них доводи. Третя особа за зустрічним позовом - Національний банк України в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає задоволенню, зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 20 березня 2007 року кредитного договору №11126591000, [PERSON] отримала кредит у розмірі 68000,00 доларів США (вказана сума дорівнює еквіваленту 343400,00 грн. 00 коп. за курсом Національного банку України на день укладання цього договору), що підтверджується копією договору та додатком №1 до нього (а.с.6-12). 25 травня 2009 року між банком та [PERSON] укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11126591000 від 20 березня 2007 року відповідно до якого сторони домовились про зміну схеми погашення кредиту на ануітетну, встановлено ануітетний платіж в розмірі 745,00 доларів США, зі строком сплати 25 числа кожного місяця. Змінено кінцевий термін повернення кредиту, не пізніше 20 березня 2022 року та домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні №11126591000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №11126591002 (а.с.13-18). 20 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №100970 відповідно до якого вона зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з кредитного договору (а.с.19). 25 травня 2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №100970 відповідно до умов якої поручитель погодилась забезпечувати змінене основне зобов'язання (а.с.20). З довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.21-33) вбачається, що станом на 24 квітня 2017 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 35867,40 доларів США з яких: 33747,85 доларів США - кредитна заборгованість, 2119,55 доларів США - заборгованість за відсотками; заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів складає 9017,76 грн. з яких 5855,28 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 3162,48 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ч.1 ст.651 зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що при підписанні договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, що крім іншого, підтверджується п.9.13 договору про надання споживчого кредиту, то підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] щодо затвердження змін до договору про надання споживчого кредиту №11126591000 від 20 березня 2007 року, шляхом викладення договору в новій редакції не вбачається, оскільки договором не було встановлено можливість внесення змін до нього щодо істотних умов за рішенням суду. При цьому доводи на які посилається [PERSON] в зустрічній позовній заяві не є підставами для зміни умов договору, а тому судом до уваги не приймаються. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. З договору поруки та додаткової угоди вбачається, що під час підписання договору поруки, [PERSON] повністю розуміла всі умови основного договору, іпотечного договору, свої права та обов'язки за договором і погоджувалася з ними. Обставини викладені в зустрічній позовній заяві щодо відсутності даних про боржника, зазначення невірної адреси [PERSON] в договорі про надання споживчого кредиту, наявність або відсутність іпотечного договору, вчинення цього правочину для приховання іншого правочину (що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні), не вказують на наявність підстав, передбачених ст.203 ЦК України для визнання правочину недійсним, а тому підстав для задоволення позову [PERSON] не вбачається. Також посилання позивача за зустрічним позовом, що договір підписаний не уповноваженою особою до уваги не приймається, оскільки належних та допустимих доказів цього суду не надано. Відповідно до ч.4 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відсутність нотаріального посвідчення зазначених договорів не впливає на дійсність правочину, оскільки відповідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Враховуючи викладене, підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] не вбачається. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборговану суму по кредитному договору в розмірі 35867,40 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9017 (дев'ять тисяч сімнадцять) гривень 76 копійок, та на відшкодування судових витрат по 7258,90 грн.

Outcome: approved