Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення відсотків, трьох відсотків річних та моральної шкоди за договором банківського вкладу. В обґрунтування позову вказали, що 01.10.2014 р. [PERSON] уклав договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» (договір №300131/114246/6-14, далі «Договір 1»; копія додається) у доларах США з Відділенням №125 AT «Банк "Фінанси та Кредит"» (далі "Відповідач" або "Банк"). Згідно п.1 Договору 1 01.04.2015 р. Банк зобовязується повернути вклад та проценти за ставкою 11,10% річних (п.2 Договору 1). Згідно п.4 Договору 1 Вкладник має право неодноразово поповнювати Вклад протягом всього строку Договору. 01.10.2014р. [PERSON] вніс початкову суму вкладу 230 доларів США, та в той же день поповнив вклад ще на 2770$. Загалом таким чином 01.10.2014 р. на вклад було внесено 3000$. 02.10.2014 р. [PERSON] поповнив вклад загалом ще на 2300$. Врешті, 04.11.2014 р. [PERSON] поповнив вклад ще загалом на 2700$, копія виписки операцій за 04.11.2014р. додається. Загалом сума вкладу після поповнень на сьогодні складає 8000 доларів США. Аналогічним чином, [PERSON] уклав 03.10.2014 р. з Відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» (договір №300131/115257/6-14, далі «Договір 2»), з такими ж умовами за винятком процентної ставки, яка по цьому Договору складає 11,25% річних (п.2 Договору 2). Зокрема, Договір включає можливість неодноразового поповнення вкладу (п.4 Договору 2); Банк зобовязується повернути вклад із відсотками через 6 місяців після дати відкриття, 03.04.2015 р. В день відкриття вкладу [PERSON] вніс початкову суму вкладу 230$, та в той же день поповнив вклад ще на 1150S. Копії квитанцій внесення коштів на депозит за 03.10.2014 р. додаються. Загалом 03.10.2014 р. на вклад було внесено 1380$. р. [PERSON] поповнив вкладі ще загалом на 4600$. Загалом сума вкладу після поповнень на сьогодні складає 5980 доларів США. [PERSON] звернувся до Банку для повернення свого вкладу з відсотками, але Банк відмовився повертати належні [PERSON] кошти. Станом на сьогодні, Банк нічого так і не виплатив. Таким саме чином [PERSON] було відмовлено банком у виплаті належних коштів у день закінчення строку вкладу згідно Договору 2, 03.04.2015 р. Рішенням Київського районного суду м. Харкова на користь позивача [PERSON] з Банку стягнуто суму банківського вкладу та відсотки. Проте, позивачі також просять стягнути відсотки, які нараховані після цього рішення суду, оскільки позивачі ще не отримали ці кошти, а також 3% річних, а саме: Проценти: Позивач 1: $8000 х 11,1 /100 х 183/365 = $445,22 Позивач 2: $5980 х 11,25/100 х 183/365 = 337,30 3% річних: Позивач 1: $8411,73 х 3/100 х 183/365 = $126,52 Позивач 2: $6279,58 х 3/100 х 183/365 = $94,45, а загалом $571,74 ([PERSON]В.) та $431,75 ([PERSON]Ф.). Крім того, просили стягнути моральну шкоду по 10000 гривень кожному. В судовому засіданні позивач [PERSON], діючи у власних інтересах та як представник [PERSON], позов підтримав в повному обсязі, а представник відповідача до суду не зявився, надавши письмові заперечення. Так, 17 вересня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вищезазначеної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до п.1, 2, 3 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - під час тимчасової адміністрації не здійснюється: *задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; *примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється. тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку). *нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осі6 Вкладник - фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Між сторонами у даній справі склались зобов'язальні правовідносини на підставі Договору, який носить майново-грошовий характер, а отже Позивач виступає вкладником за майновою вимогою з розпорядженням належними йому коштами, а Відповідач є боржником у спірних правовідносинах, і вказані вимоги підпадають під обмеження, встановлені положеннями п.1, 2, 3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, діючим законодавством України заборонено задоволення вимог вкладників у зазначений у позовній заяві Позивачем спосіб. Натомість, положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який було введено тимчасову адміністрацію. Отже, підстави для задоволення позовних вимог - [PERSON], [PERSON] - відсутні. Позивачем необґрунтовано та безпідставно нараховані проценти за Договором про банківський Вклад. Пунктом 2 Договору про банківський вклад передбачено, що за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п. І зазначеного договору, Банк нараховує та виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11,25% річних. Договором про банківський вклад передбачено, що за час користування коштами Вкладника протягом строку, визначеного в Договорах про банківський вклад, Банк нараховує та виплачує Вкладникові проценти річних. З моменту закінчення строку розміщення строкового вкладу, Вклад перераховано на рахунок Вкладника на вимогу, до якого застосовується інша процентна ставка згідно тарифів Банку, які становить 0,0001 % річних. Також, Банк вважає, що, оскільки Вклад було перераховано на рахунок платника на вимогу, прострочення виконання зобов'язань Банку, яке нібито було на думку Позивача, відсутнє. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування! встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з огляду на те, що Договори про банківський вклад не прострочені, ними передбачено нарахування та сплата процентів за вкладом на вимогу з відсотковою ставкою 0,0001% річних, як передбачено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме: якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, за таких умов застосування Позивачем статті 625 Цивільної кодексу України в частині сплати 3% річних від простроченої суми є безпідставним та необґрунтованим. Таким чином, Банк вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені за недоліки у наданні банківських послуг споживачу за договором банківського вкладі відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено відповідальність виконавця роботи (послуги) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені. Банк надавав позивачу послугу, яка зводилась до прийняття ним від позивача грошової суми з обов'язком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком г позивачем договором банківського вкладу. Після укладення цього договору між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладеного договору банківського вкладу. Положення Закону України - «Про захист прав споживачів», які встановлюють відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені. виниклих між сторонами відносин не регулюють. Крім того, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними та такими, що суперечать положенням ст..23 ЦК України. Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони та дослідивши письмові заперечення та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01.10.2014 р. [PERSON] уклав договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» (договір №300131/114246/6-14, далі «Договір 1»; у доларах США з Відділенням №125 AT «Банк "Фінанси та Кредит". Згідно п.1 Договору 1 01.04.2015 р. Банк зобовязується повернути вклад та проценти за ставкою 11,10% річних (п.2 Договору 1). Згідно п.4 Договору 1 Вкладник має право неодноразово поповнювати Вклад протягом всього строку Договору. 01.10.2014 р. [PERSON] вніс початкову суму вкладу 230 доларів СІЛА, та в той же день поповнив вклад ще на 2770$. Загалом таким чином 01.10.2014 р. на вклад було внесено 3000$. 02.10.2014 р. [PERSON] поповнив вклад загалом ще на 2300$. Врешті, 04.11.2014 р. [PERSON] поповнив вклад ще загалом на 2700$, копія виписки операцій за 04.11,2014р. додається. Загалом сума вкладу після поповнень на сьогодні складає 8000 доларів США. Аналогічним чином, [PERSON] уклав 03.10.2014 р. з Відповідачем договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт» (договір №300131/115257/6-14, далі «Договір 2»), з такими ж умовами за винятком процентної ставки, яка по цьому Договору складає 11,25% річних (п.2 Договору 2). Зокрема, Договір включає можливість неодноразового поповнення вкладу (п.4 Договору 2); Банк зобовязується повернути вклад із відсотками через 6 місяців після дати відкриття, 03.04.2015 р. В день відкриття вкладу [PERSON] вніс початкову суму вкладу 230$, та в той же день поповнив вклад ще на 1150S. Копії квитанцій внесення коштів на депозит за 03.10.2014 р. додаються. Загалом 03.10.2014 р. на вклад було внесено 1380$. р. [PERSON] поповнив вкладі ще загалом на 4600$. Загалом сума вкладу після поповнень на сьогодні складає 5980 доларів США. [PERSON] звернувся до Банку для повернення свого вкладу з відсотками, але Банк відмовився повертати належні [PERSON] кошти. [PERSON] було відмовлено банком у виплаті належних коштів у день закінчення строку вкладу згідно Договору 2, 03.04.2015 р. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2015 року на користь [PERSON] з Банку стягнуто суму банківського вкладу та відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (Банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах в порядку, встановлених договором. В силу ч.ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проте, 17 вересня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вищезазначеної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до п.1, 2, 3 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - під час тимчасової адміністрації не здійснюється: *задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; *примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється. \\ тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку). *нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Пунктом 2 Договору про банківський вклад передбачено, що за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п. І зазначеного договору, Банк нараховує та виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11,25% річних. Договором про банківський вклад передбачено, що за час користування коштами Вкладника протягом строку, визначеного в Договорах про банківський вклад, Банк нараховує та виплачує Вкладникові проценти річних. З моменту закінчення строку розміщення строкового вкладу, Вклад перераховано на рахунок Вкладника на вимогу, до якого застосовується інша процентна ставка згідно тарифів Банку, які становить 0,0001 % річних. Отже, до цих правовідносин застосовується спеціальний закон, яким є Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Проте, згідно ст.. 625 ЦК України - Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача 3% річних, розрахованих наступним чином: На користь [PERSON]: $8411,73 х 3/100 х 183/365 = $126,52; На користь [PERSON]: $6279,58 х 3/100 х 183/365 = $94,45. Оскільки це стягнення є штрафною санкцією, суд стягує вказані кошти з урахуванням курсу НБУ у гривні. Моральна шкода позивачами не обґрунтована, не була передбачена умовами Договору, крім того, відповідач був визнаний неплатоспроможним, а тому підстав для її стягнення суд не вбачає. На підставі наведеного,

Outcome: partial