Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «ХДІ Страхування», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого просив стягнути із відповідача ПАТ «ХДІ Страхування» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 12207,43 грн., а з відповідача [PERSON] суму шкоди (франшизи) в розмірі 500 грн. та на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 14.01.2013 року в м. Києві по вул. Березняківська, 22 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті зазначеної ДТП автомобілю «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], власником якого є позивач [PERSON], завдано механічних пошкоджень. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП. Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди розмір матеріального збитку, що був спричинений позивачу становить 12707,43 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «ХДІ Страхування». На виконання вимог закону, було письмово повідомлено страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, надані всі необхідні документи. 03.04.2013 року страхова компанія повідомила про відмову у виплаті страхового відшкодування, яку позивач вважає незаконною, не виплативши йому належну суму матеріального збитку, яку позивач просив стягнути за мінусом франшизи з відповідача ПАТ «ХДІ Страхування». Крім того, оскільки, розмір завданого збитку в сумі 12707,43 грн. зменшився на суму 500 грн. (розмір франшизи), а відповідач [PERSON], як винуватець ДТП, зобов»язаний за законом відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму в розмірі 500 грн., а також завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн., оскільки внаслідок ДТП та пошкодження його автомобіля, він витрачав власний час, кошти для отримання належного відшкодування, в зв»язку з чим порушився його нормальний спосіб життя. В ході розгляду справи було замінено відповідача з ПАТ «ХДІ Страхування» на ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», оскільки, відбулись зміни в найменуванні відповідача. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна" та відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с. 26). 14.01.2013 року о 19-00 год. в м. Києві по вул. Березняківській, 22 в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER], не врахував дорожню обстановку при виїзді з житлової зони двору, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», не впевнився в безпеці свого руху, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим заподіяні матеріальні збитки. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (т. 1 а.с.7) Відповідно до звіту № 016/13 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON], вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу - складає 12707,43 грн. (т. 1 а.с.10-27). Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування, або будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах. На час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.01.2013 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER] була застрахована у ПАТ «ХДІ Страхування», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9062273, за умовами якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000 грн., майну - 50 000 грн., франшиза - 500 грн. (т. 1 а.с.5). 16.01.2013 року до ПАТ «ХДІ Страхування» від [PERSON] надійшло повідомлення про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи (а.с.61-62). 06.03.2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ «ХДІ Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (т. 1 а.с. 6). В позові зазначено, що [PERSON] звернувся до страхової компанії від імені позивача, діючи на підставі довіреності, однак, будь-яких доказів на підтвердження цим обставинам матеріали справи не містять, як і не містять доказів на підтвердження особистого звернення позивача, як власника автомобіля, до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Під час проведення перевірки обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ПАТ "ХДІ Страхуванняя" звернулось до ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» для проведення експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди. За результатами висновку № 000164/1 автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи по матеріалам дорожньо-трансопртної пригоди, яка відбулась 14.01.2013 року в м. Києві по вул. Березняківській, 22 за участю автомобілів «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER] та «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], яким встановлено, що з технічної точки зору пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER] не відповідають обставинам, які наведені у поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON], осільки, весь комплекс наявних пошкоджень автомобіль отримав в результаті різних за характером зіткнень, а деформуючі зусилля, що спричинили дані пошкодження мали різні напрямки, а також експертом було встановлено, що з технічної точки зору весь комплекс наявних пошкоджень автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER] не міг утворитись при зіткненні з автомобілем «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER], який зафіксований в представлених на дослідження матеріалах та за обставин, викладених в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] До висновку долучено картку атестованого експерта [PERSON] (т. 1 а.с.64-77). На підставі даних встановлених у висновку вказаного експертного дослідження, ПАТ "ХДІ Страхуванняя" відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], у зв'язку з поданням страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, про що свідчить акт № В-032-20/13-82 від 03.04.2013 року (т. 1 а.с.55-56). Листом від 03.04.2013 року, відповідач повідомив осіб, які звернулись із відповідним повідомленням про настання події - [PERSON] та [PERSON] про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування власнику автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER] (т. 1 а.с. 56-57). Позивачем в позові зазначено про те, що йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі висновку ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», з яким він не знайомий та ця відмова є незаконною, однак, в матеріалах справи відсутні докази будь-яких звернень позивача до страхової компанії, зокрема, в частині можливості ознайомлення із вказаним висновком, як і відсутні докази вжиття позивачем заходів щодо оскарження неправомірної, на думку позивача, відмовити у виплаті відшкодування з посиланням на докази такої неправомірності. В ході розгляду справи судом, за клопотанням відповідача була проведена судова транспортно-трасологічна експертиза. Відповідно до висновку експертизи за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 5343/17-52 від 31.05.2018 року, судовим експертом було встановлено, що з технічної точки зору пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER], могли утворитись при різних обставинах і в тому числі і при перехресному зіткненні з іншим транспортним засобом, як це наведено в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] Разом з цим, встановити в категоричній формі чи мав місце факт контактної взаємодії автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER] з автомобілем «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER], як на це вказують водії [PERSON] та [PERSON] за обсягом наданих на дослідження матеріалів неможливо, оскільки на жодному з транспортних засобів не виявлено відбитків взаємоконтактуючих частин, які однозначно можливо було б віднести саме до цих транспортних засобів. Питання в частині можливості утворення всього комплексу пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з.[NUMBER] внаслідок попутного зіткнення з автомобілем «Dacia Logan» д.н.з.[NUMBER] в дорожній обстановці, викладеній в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON] експертом не досліджувалось, оскільки, дане питання суперечить поясненням водіїв [PERSON] та [PERSON] в частині виду контактування автомобілів Деу та Дачіа, а саме водії зазначають, що їх транспортні засоби рухались в поперечному напрямку один від одного, в результаті чого сталось зіткнення (т. 1 а.с.242-247). Наведений висновок судового експерта повної та однозначної відповіді на поставлені перед ним питання не надає, та висновок експертного дослідження ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» щодо невідповідності пошкоджень автомобіля «Daewoo Lanos» обставинам, які наведені в поясненнях водіїв [PERSON] та [PERSON], не спростовує. Зі сторони позивача в ході розгляду справи не було надано будь-яких доказів, які б могли спростувати висновки вказаних експертних досліджень, а також позивачем не надано будь-яких переконливих доказів, які б свідчили, що весь комплекс пошкоджень автомобіля «Daewoo Lanos» утворився саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мале місце 14.01.2013 року. До позиції сторони позивача позивача щодо недопустимості в якості доказу висновку експертного дослідження, проведеного на замовлення страхової компанії, суд відноситься критично, оскільки, останній, лише ставить їх під сумнів, не надаючи при цьому доказів на їх спростування. Суд, приймаючи висновок ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», як належний та допустимий доказ в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, враховує те, що цей вид експертизи у виниклих спірних правовідносинах має суттєве значення, оскільки, об'єктами трасологічної експертизи є сліди - відображення взаємодії одного з одним що проявляються у зміні зовнішньої будови різних об'єктів, а основними завданнями трасологічної експертизи є ідентифікація або визначення родової (групової) належності індивідуально визначених об'єктів за матеріально фіксованими слідами відображеннями їх слідоутворювальних поверхонь; діагностика (установлення властивостей, станів) об'єктів; ситуалогічні завдання (установлення механізму слідоутворення тощо). Трасологічною експертизою можна також установлювати факти, які належать до просторових, функціональних, структурних, динамічних і деяких інших характеристик процесу слідоутворення, а також особливостей слідоутворювальних об'єктів. З огляду на вищезазначені обставини та враховуючи те, що позивачем до суду не надано доказів, які б спростували вказаний висновок експертної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи ТОВ «Українські незалежні судові експертизи», суд бере до уваги саме цей висновок та покладає в основу мотивування даного рішення. В частині доводів сторони позивача про те, що відповідно до постанови суду, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, та його транспортний засіб було застраховано відповідачем ПАТ «ХДІ Страхування», а відтак, останні, зобов»язані відшкодувати завдану шкоду, суд вважає за необхідне зазначити те, що вказана постанова суду не має для суду преюдиціального значення, оскільки нею лише встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди та вину відповідача [PERSON] у його вчиненні, але нею не встановлено, які саме технічні пошкодження отримав автомобіль позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та, що ці пошкодження отримані при обставинах, на які вказують, як позивач, так і самі учасники дорожньо-транспортної пригоди. Суд звертає увагу на те, що доказуванню у даній цивільній справі не підлягають встановлені судом у справі про адміністративне правопорушення обставини про те, чи мало місце порушення Правил дорожнього руху України та чи вчинено це порушення цією особою, а в частині інших обставини, які входять до предмета доказування у даному спорі (заподіяна шкода, її розмір, причинний зв»язок між шкодою і ДТП), то, останні, мають бути доведені належними та допустимими доказами. Сам по собі факт ДТП не є підставою для виплати страхового відшкодування, якщо не доведено, що пошкодження майна відбулося саме внаслідок цієї пригоди. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що страхова компанія правомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування, оскільки, були надані неправдиві відомості щодо пошкоджень транспортного засобу та факту настання страхового випадку, та те, що в ході розгляду справи позивачем не було доведено, що всі пошкодження автомобіля отримані саме внаслідок аварії, яка відбулась 14.01.2013 року, суд вважає, що позовні вимоги до ПАТ «СК «Євроінс Україна» є необгрунтованими та недоведеними, в зв»язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. Крім того, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог до страхової компанії, суд вважає за необхідне відмовити і в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] в частині стягнення суми збитків, яка становить розмір франшизи, оскільки, позивачем, пред»явлено дану вимогу на підставі ст. 1194 ЦК України, яка регулює відповідальність особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, а не на підставі вимог закону, які регулюють стягнення матеріальної шкоди з особи, яка винна в ДТП, за умови відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування, в зв»язку з чим позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного. Судом встановлено, що винуватцем у вчиненні ДТП дійсно визнано відповідача [PERSON] В обґрунтування позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач вказує на те, що в зв»язку з пошкодженням автомобіля йому довелось витрачати власний час, кошти та псувати здоров»я для того щоб отримати відшкодування завданого збитку, зокрема, він звертався з відповідними заявами та листами до відповідача, однак, наведеним обставинам в ході розгляду справи не було надано суду жодних доказів, а навпаки спростовано матеріалами справи, оскільки, судом встановлено, що до страхової компанії звертався водій автомобіля [PERSON], а не позивач у справі. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачі відмовлялись в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, чим завдали моральних страждань позивачу, однак, суд звертає увагу на те, що судом встановлено, що страховою компанією вчасно та на підставі закону було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а доказів звернення позивача до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди та факт відмови, останнього, у її відшкодуванні, - матеріали справи не містять. Приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи суду не було надано жодних доказів того, що дії відповідача призвели до моральних страждань, призводять до змін в житті позивача, а також, враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, в зв»язку з недоведеністю. В частині розподілу судових витрат, то їх, відповідно до ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed