Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

У зв'язку з тим, що вона є землекористувачем та забудовником земельної ділянки на вулиці Набережній, № 36-а в с.Карпилівка Рівненського району, на вказаній земельній ділянці вона побудувала фундамент, однак належний їй фундамент незаконно включено у Свідоцтво про права на спадщину за заповітом від 19.12.2014 року, видане нотаріусом на ім'я [PERSON], до складу сусіднього будинковолодіння на вулиці Набережна, № 36 в с.Карпилівка Рівненського району, позивачка звернулася з позовом до суду і просить визнати за нею право власності на об'єкт будівництва - фундамент (літ.Є) та право користування земельною ділянкою площею 0,11 га, усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні об'єктом будівництва - фундаментом та земельною ділянкою наступним шляхом: визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 грудня 2014 року реєстраційний № 1-1080, видане на ім'я [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями в селі Карпилівка, вулиця Набережна, № 36 Рівненського району у зв'язку із включення до складу спадщини належного їй фундаменту (літ.Є); скасування запису про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за відповідачем, витребування фундаменту із чужого незаконного володіння [PERSON] Сергійовича. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] подала заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме: в частині визнання за нею права власності на об'єкт будівництва фундамент (літ.Є) та права користування земельною ділянкою, площею 0,11 га, на якій він розташований, та витребування фундаменту із чужого незаконного володіння. Решту позовних вимог позивачка підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Ухвалою Рівненського районного суду від 20 липня 2015 року заява позивачки задоволена, частина позовних вимог залишена без розгляду, а вказана цивільна справа продовжена розглядом у решті позовних вимог, а саме: пункти 2, 6 прохальної частини позовних вимог. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином. В позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, з участю її представника, адвоката [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки, адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що позивачка [PERSON] на законних підставах є землекористувачем земельної ділянки в с.Карпилівка Рівненського району, виділеній їй під забудову, що неодноразово було встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а також вона є забудовником цієї земельної ділянки і у неї є наявні необхідні дозвільні документи на будівництво. Рішеннями Рівненського районного суду, які набрали законної сили, і долучені до матеріалів даної цивільної справи, було встановлено, що [PERSON] не набув права власності на землю в порядку спадкування, а рішення Городоцької сільської ради від 28.10.2011 року № 230 про передачу у його власність земельної ділянки площею 0,59 га визнане протиправним і скасоване та визнані недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки, скасована їх державна реєстрація. Вказала, що ні батькові відповідача, ні його матері [PERSON] не належав спірний фундамент, тому він не міг перейти відповідачеві у спадок. Однак, до складу успадкованого [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями на вулиці Набережній, № 36 в с.Карпилівка Рівненського району у Свідоцтві про право на спадщину нотаріусом було включено фундамент позивачки, чим порушуються її права як власника фундаменту та землекористувача земельної ділянки, на якій вказаний фундамент розміщений на вулиці Набережній, № 36-а в с.Карпилівка Рівненського району. Вважає, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом порушено вимоги закону та порядку вчинення нотаріальних дій, і належним способом захисту порушених прав позивачки буде визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування проведеної на його підставі державної реєстрації права власності відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, за участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти нього і пояснив суду, що відповідач є власником земельної ділянки, на якій знаходиться спірний фундамент, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом, до складу якого включено спірний фундамент, було видане нотаріусом на законних підставах, відповідно до наданих [PERSON] документів. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи Рівненської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від завідуючої Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON] надійшов лист, в якому вона просить слухати справу у відсутності представника нотконтори. Крім того, із нотаріальної контори надійшов лист від 09.10.2015 року із доданими матеріалами спадкової справи до майна [PERSON], померлої 25.01.2009 року. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно особового рахунку 318 земельно-кадастрової книги Городоцької сільської ради за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 0,15 га. Рішенням виконкому Ровенської районної ради від 13.01.1987 року № 5 [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в селі Карпилівка Рівненського району. Згідно із Планом забудови земельної ділянки [PERSON] в с.Карпилівка, погодженим архітектором Рівненського району [PERSON], вбачається, що праворуч від земельної ділянки [PERSON] знаходиться присадибна земельна ділянка [PERSON], а ліворуч - заїзд до яру. На відведеній [PERSON] земельній ділянці запланований під забудову житловий будинок розмірами 11 м х 12,5 м. Рішенням виконкому Городоцької сільської ради № 62 від 25.03.2013 року новозабудові [PERSON] присвоєно поштову адресу: с.Карпилівка, вул.Набережна, № 36-А. 22 квітня 2013 року на новозабудову [PERSON] ТОВ "БТІ-Експерт" виготовлено Техпаспорт на будинок на вул.Набережній, № 36-А в с.Карпилівка, з якого вбачається, що на земельній ділянці побудовано фундамент із розмірами 11,46 м х 13,20 м. Рішенням Городоцької сільської ради № 230 від 28.10.2011 року [PERSON], відповідачу у справі, передано у власність земельну ділянку площею 0,59 га. Постановою Рівненського районного суду від 19.11.2014 року, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Городоцької сільської ради № 230 від 28.10.2011 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,59 га. Рішенням Рівненського районного суду від 21.07.2015 року, яке набрало законної сили, скасовані рішення про державну реєстрацію прав власності [PERSON] від 25.09.2014 року на земельні ділянки з кадастровими номерами 5624683300:10:034:0162, 5624683300:10:034:0163, 5624683300:10:034:0164, визнано недійсними Свідоцтва про право власності від 25.09.2014 року на вказані земельні ділянки, видані на ім'я [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07.09.2015 року, якою залишено без змін рішення Рівненського районного суду від 21.07.2015 року у мотивувальній частині зазначено, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про факт порушення особистих прав [PERSON] на земельну ділянку та вірним є посилання суду на правову позицію Верховного Суду України за результатом розгляду 30 травня 2012 року справи № 6-31 цс 12, що відповідно до ч.1 ст.360(7) ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, зокрема зазначено, що документом, який посвідчує право на земельну ділянку може бути запис у земельно-кадастрових документах. Тобто, на час ухвалення судового рішення у даній цивільній справі було встановлено факт порушення права [PERSON] на земельну ділянку, для захисту якого право власності відповідача [PERSON] на три земельні ділянки на вулиці Набережній, № 36 в с.Карпилівка Рівненського району було скасовано в судовому порядку. Рішенням Рівненського районного суду від 14.05.2013 року, яке набрало законної сили, [PERSON] відмовлено у позові до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування земельною ділянкою та про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,59 га. В мотивувальній частині зазначеного рішення суду було встановлено, що в ході розгляду справи були здобуті докази того, що відповідачка [PERSON] користувалася та користується наданою їй земельною ділянкою, здійснила на цій ділянці будівельні роботи. Обставини, встановлені вказаними судовими рішеннями, відповідно до\~\~\~ч.3\~ст.61 ЦПК України\~є преюдиційними та не доказуються при розгляді даного спору. Тобто, судом достеменно встановлено, що позивачка [PERSON] є належним користувачем земельної ділянки та її забудовником. Щодо доводів представника відповідача про законність виданого на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину судом вставлено наступне. Із технічних паспортів на житловий будинок № 36 на вулиці Набережній в с.Карпилівка Рівненського району від 05.04.1988 року та від 10.12.2001 року, виготовлених Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації, які видавалися на ім'я [PERSON] (пізніше вносилися зміни на [PERSON]І.) вбачається, що у складі будинковолодіння відсутній такий об'єкт як фундамент. Із матеріалів спадкової справи № 745/2013 до майна [PERSON], померлої 25.01.2009 року вбачається, що в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 20.03.2002 року реєстровий № 1-517, виданому на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори на спадкове майно її померлого чоловіка [PERSON], спадкове майно складається із: житлового будинку з надвірними будівлями, розташований на вулиці Набережній, № 36 в с.Карпилівка Рівненського району, цегляного, житловою площею 50,1 кв.м., біля якого знаходяться надвірні будівлі, зазначені літерами Б-сарай-літня кухня, В-сарай, Г-погріб, Д-вбиральня, № 1-огорожа, № 2-ворота. У складі спадкового майна відсутній такий об'єкт як фундамент. У Виписці з інвентаризаційних матеріалів Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" за № 5182 від 23.07.2014 року вказано, що власником житлового будинку № 36 на вулиці Набережній в с.Карпилівка Рівненського району є [PERSON] на підставі рішення Рівненського районного суду від 14.09.2011 року справа № 2-1497/11 і в описі майна вказано А-1 - житловий будинок, Б - сарай-літня кухня, В - сарай, Г - погріб, Д - вбиральня, Е - колодязь, Є - фундамент, № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 огорожа. У виписці зроблена примітка, що рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14.09.2011 року справа № 2-1497/11 скасоване рішенням Апеляційного суду Рівненського району від 20.11.2013 року. Із технічного паспорта, виготовленого на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 36 на вулиці Набережній в с.Карпилівка 23.07.2014 року вбачається, що власником житлового будинку вказаний [PERSON] і наведена характеристика будинку, господарських будівель та споруд. На схемі земельної ділянки вказаного технічного паспорта вбачається фундамент, розміщений на значній відстані від житлового будинку розмірами 11,47 м х 13,06 м. 19 грудня 2014 року по спадковій справі № 745/2013 державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 25.01.2009 року на спадщину, яка складається з жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого в селі Карпилівка, вулиця Набережна, № 36 Рівненського району Рівненської області, цегляного, житловою площею 50,1 кв.м., загальною площею 112,4 кв.м., позначеного на поетажному плані літерою А-1, біля якого знаходяться надвірні будівлі: Б - сарай-літня кухня, В - сарай, Г - погріб, Д - вбиральня, Е - колодязь, Є - фундамент, № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 огорожа, належного померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2002 року реєстровий № 1-517, зареєстрованого 28.10.2002 року в КП "РОБТІ". Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 31288167, сформованого 19.12.2014 року нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори [PERSON], 19.12.2914 року [PERSON] за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-1080, виданого 19.12.2014 року Рівненською районною державною нотаріальною конторою та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 18152083 від 19.12.2014 року було проведено державну реєстрацію права власності за номером запису 8150711 об'єкта нерухомого майна 533667356246 житлового будинку за адресою Рівненська область, Рівненський район, с.Карпилівка, вулиця Набережна, будинок № 36 з описом об'єкта, який включає надвірні будівлі: Б - сарай-літня кухня, В - сарай, Г - погріб, Д - вбиральня, Е - колодязь, Є - фундамент, № 1 огорожа, № 2 ворота, № 3 огорожа. Будь-яких дозвільних документів, які б вказували на те, що спадкодавець [PERSON] згідно із законом здійснювала будівництво фундаменту нотаріусу надано не було. Таких документів не було надано також і суду. Тобто, із наданих державному нотаріусу [PERSON] документів вбачається невідповідність між правовстановлюючим документом спадкодавця [PERSON] і технічними матеріалами КП "РОБТІ", а також те, що право власності на спадковий житловий будинок за спадкодавцем [PERSON] на час видачі оспорюваного свідоцтва зареєстроване не було. Тому, у нотаріуса не було підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідачу на підставі наданих ним документів, оскільки за спадкодавцем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на вулиці Набережній, № 36 в с.Карпилівка Рівненського району зареєстроване не було, а за спадкоємцем право власності на це спадкове майно уже було зареєстроване на підставі рішення суду, і ця державна реєстрація після скасування рішення Рівненського районного суду від 14.09.2011 року не була скасована в установленому порядку. Відповідно до п.4.14, 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595 при видачі свідоцтва на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє, зокрема, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво, на підтвердження чого від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна. Згідно із п.1 глава 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п.3.1 роз'яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно п.27 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв'язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства. Згідно із ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення\~\~(визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений\~ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 Земельного Кодексу України власник землі або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г1) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як зазначено в абзаці 3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868 на нотаріуса, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, покладаються функції державного реєстратора. Згідно із п.п.82, 83 названого Порядку у разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво. Для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва. Якщо відповідно до законодавства право на виконання будівельних робіт виникає з моменту повідомлення уповноважених органів, заявник також подає копію документа, що відповідно до законодавства підтверджує факт повідомлення. Згідно із п.п.10 п.37 названого Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, включенням до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-1080 від 19.12.2014 року належного позивачці фундаменту порушено її право власності на фундамент як об'єкт незавершеного будівництва та право користування земельною ділянкою, на якій він розташований. Належним способом захисту порушеного права позивачки є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування запису в державному реєстрі про реєстрацію права власності, яке є похідним від видачі свідоцтва. У відповідності до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1\~ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Приймаючи до уваги, що позивачка є землекористувачем земельної ділянки в с.Карпилівка Рівненського району та забудовником цієї земельної ділянки, то нею обрано належний спосіб захисту порушеного права, який призведе до поновлення порушеного речового права на землю та об'єкт незавершеного будівництва. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в наявності є порушення прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судові витрати по справі, зокрема сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір.

Outcome: approved