Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON] вироком Чорнобаївського районного суду від 13 червня 2016 року був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року змінено вирок Чорнобаївського районного суду від 13 червня 2016 року та виключено з нього вказівку суду про застосування відносно [PERSON] конфіскації знарядь лову та всього добутого, в решті вирок суду залишено без змін. Вказаним злочином завдано Державному агентству рибного господарства України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24 липня 2013 року, істотну шкоду охоронюваним інтересам держави, яка полягає у незаконному вилові великої кількості цінних порід риби на загальну суму 12749 грн. Посилаючись на те, що злочин вчинено в акваторії Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р.Дніпро на території заказника загальнодержавного значення "Сулинський" в районі с.Михайлівка Чорнобаївського району Черкаської області, тобто на території Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Великобурімської сільської ради збитки у сумі 12749 грн. В судовому засіданні прокурор Ковдій І.С. підтримала позов, просила його задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються розписки. Причини неявки суду не повідомив. На підставі ст.224 ЦПК України за згодою позивача в звязку з неявкою відповідача в судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, суд ухвалив заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. За вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 червня 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, за те, що він в період часу з 19 години до 23 години 30 хвилин 04 квітня 2016 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з єдиним злочинним умислом, у забороненому місці,в акваторії Кременчуцького водосховища р.Дніпро на Сулинській затоці поблизу с.Михайлівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області який є обєктом природо-заповідного фонду України загальнодержавного значення:- "Нижньосулинський природний парк", в заборонений період, в порушення вимог п.п.3.15., 4.14. "Правил любительського і спортивного рибальства", затверджених наказом Держкомрибгоспу №19 від 15.02.1999 року, використовуючи заборонені знаряддя лову - трьох рибальських сіток, деревяного човна з веслами, проводив незаконний рибний добувний промисел в результаті чого ними добуто рибу цінної породи, а саме: лящ 26 шт., вартістю 301 грн. за одну одиницю, карась - 104 шт., вартістю 30 грн. за одну одиницю, судак - 1 шт. вартістю 903 грн., плітка 6 шт. вартістю 150 грн. за 1шт., завдавши своїми протиправними діями рибному господарству України згідно Постанови КМ України №541 від 24.07.2013 року, істотну шкоду охоронюваним інтересам держави, яка полягає у незаконному вилові великої кількості цінних порід риби на загальну суму - 12749 грн., після чого був затриманий разом з забороненими знаряддями лову та свіжо виловленою рибою. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого Наказом Державного агентства рибного господарства України від 19.01.2012 року №29, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області - є територіальними органами Державного агентства рибного господарства України, які діють у складі Держрибагентства України і йому підпорядковуються. Згідно п.3 даного Положення, основним завданням Управління є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до п. п. 6.15, 6.16 зазначеного Положення, Черкасирибоохорона, серед іншого, має право визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. Згідно ст.29 Бюджетного кодексу України, до складу доходів Державного бюджету України належать 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до ст.69 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушеннями законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно зі статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються державний, АРК, та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, до яких, серед іншого, зараховуються кошти за шкоду, заподіяну порушеннями законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської діяльності. Отже, збитки, завдані [PERSON] навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню до фонду охорони навколишнього природного середовища та подальшому розподілу органами казначейства. З огляду на зазначені положення діючого законодавства та беручи до уваги те, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу вчинено в акваторії Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р.Дніпро на території заказника загальнодержавного значення "Сулинський" в районі с.Михайлівка Чорнобаївського району Черкаської області, тобто на території Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району, отже зазначена сільська рада уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Оскільки вина відповідача у заподіянні шкоди на суму 12749 гривень встановлена в судовому засіданні і підтверджується вироком, який набрав законної сили, а тому, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення у межах заявлених позовних вимог. У відповідності до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved