Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

03 жовтня 2017 року згідно відбитку штемпеля на конверті, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому згідно уточнень від 13 грудня 2017 року просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № R52150416590B від 24.04.2013 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, тип легковий седан, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі KMHD41CBDU808698, номер державної реєстрації АН7891ІС, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 903349, виданого ВРЕР № 1 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 20.04.2013 року шляхом визнання права власності з правом вчинення подальших дій повязаних з переоформленням автотранспортних засобів в регіональному сервісному центрі МВС в м.Києві, наділивши позивача правом зняття з обліку даного транспортного засобу та поставлення його на облік. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3349 грн. 50 коп. Позов обґрунтовано тим, що 24 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R52120416590B, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 152700 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 24.04.2020 року з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,49 %. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави згідно якого надано в приватне обтяження транспортний засіб: автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, тип легковий седан, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі KMHD41CBDU808698, номер державної реєстрації АН7891ІС, що належить відповідачу на праві приватної власності. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем були укладені договір відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв та договір відступлення права вимоги за договорами застави № 220615зп. У звязку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 223300 грн. 15 коп., в рахунок погашення якої позивач просить звернути стягнення на вищевказаний транспортний засіб. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R52150416590B від 24 квітня 2013 року, за умовами якого відповідач отримав від банку кредит в сумі 152700 гривень зі сплатою 16,49 % річних та строком погашення до 24 квітня 2020 року (а.с.5-9). Для забезпечення виконання відповідачем умов кредитного договору, ПАТ «ВТБ Банк» та відповідач уклали договір застави № R52150416590B-Z1 від 24 квітня 2013 року. Предметом застави є автомобіль марки Hyundai, модель Elantra, тип легковий седан, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі KMHD41CBDU808698, номер державної реєстрації АН7891ІС, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 903349, виданого ВРЕР № 1 м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 20.04.2013 року (а.с.14-15). На підставі договору відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, позивач набув право вимоги за кредитним договором № R52150416590B від 24 квітня 2013 року (20-22). Згідно акту приймання-передачі документації та реєстру прав вимоги № 1 від 22 червня 2015 року позивач прийняв відповідні документи за кредитним договором (а.с.39,40). Також, позивач набув право вимоги за договором застави № R52150416590B-Z1 від 24 квітня 2013 року, що підтверджується договором № 220615зн від 22 червня 2015 року (а.с.23-24). Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України) сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, суд вважає доцільним захистити порушені права позивача шляхом звернення стягнення на предмет застави. Свої зобовязання відповідач належним чином за кредитним договором не виконав, у звязку з чим за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 223300 грн. 15 коп., а саме: 135429 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 35218 грн. 02 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 11431 грн. 00 коп. індекс інфляції, 41221 грн. 72 коп. - 3% річних (а.с.53-54). Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Як передбачає ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання і при цьому порушенні наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідки порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, ч.1 ст. 20 Закону України "Про заставу", ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Оскільки матеріалами справи підтверджений факт порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасності повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Аналогічне правило закріплено і в ч.1 ст. 590 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Враховуючи те, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по сплаті заборгованості по кредитному договору, та надаючи правову оцінку співмірності визначеної банком заборгованості за кредитом із вартістю заставного автомобіля, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 3349 грн. 50 коп.

Outcome: approved