Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування 50 416 (пятдесят тисяч чотириста шістнадцять) гривень 34 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.03.2014 року в м. Києві на вул. Електриків 14 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ТДВ «СК «Індіго» автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Маз» д. н. АА 6625 ЕН під керування [PERSON] (далі - ДТП). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року [PERSON] було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 10.10.2013 року між ТДВ «СК «Індіго» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-00755-13 згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу АА 0207 АХ (далі - застрахований автомобіль). 31.03.2014 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні й надав всі необхідні документи. ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі Страхового акту № 17205/206 від 08.05.2014 року, Страхового акту № 17204/206 від18.04.2014 року, Страхового акту № 17205/206 від 08.05.2014 року, звіту про оцінку майна № 202/14 від 07.04.2014 року, рахунку-фактури № 01967 від 03.04.2014 року та розрахунків сум страхового відшкодування перерахувала на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі пятдесят тисяч чотириста шістнадцять) гривень 34 коп., що підтверджується видатковими касовими ордерами. Тому згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в с удовому засіданні позовні вимоги не визнає. При цьому пояснив, що заявлена позивачем ціна позову не підтверджена матеріалами справи; для підтвердження суми заподіяних збитків не проведено судової авто-товарознавчої експертизи Договором страхування наземного транспортного засобу між власником автомобіля [PERSON] та позивачем, зокрема п.4 передбачено обовязкова умова вік водія від 21 року та водійський стаж не менше 3 років , а особа, яка керувала транспортним засобом АА0207АХ такого водійського стажу не мала., тому страховик не мав права відшкодовувати страхове відшкодування .Крім того позивач повинен був з позовом звертатися до власника автомобіля [NUMBER], а не до водія [PERSON] Судом встановлено, , що 28.03.2014 року в м. Києві на вул. Електриків 14 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ТДВ «СК «Індіго» автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Маз» д. н. АА 6625 ЕН під керування [PERSON] (далі - ДТП). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року [PERSON] було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. ( а.с.35 ) Застрахований позивачем транспортний засіб належить на праві власності [PERSON] (страхувальнику). Доказом є копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу . ( а.с. 26 ) . 10.10.2013року між ТДВ «СК «Індіго» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 206-00755-13 згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу АА 0207 АХ (далі - застрахований автомобіль). ( а.с.5 ) . 31.03.2014року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні .( а.с.9) . Сума страхового відшкодування визначалася субєктом оціночної діяльності - ФОП «[PERSON] І.», який має відповідний сертифікат субєкта оціночної діяльності. Згідно зі звітом вартість ремонту авто становить - 60019,45 грн. ( а.с.15-19 ) .Проте позивач занизив суму страхового відшкодування на розмір зарахування та застосував коефіцієнт пропорційності 0.84, який розраховувався виходячи із дійсної вартості авто, що становить 157 979,27 грн., та страхової суми передбаченої договором - 131000,00 грн., при цьому поділивши вартість авто на страхову суму ( а.с.11.) .Таким чином перемноживши вартість відновлювального ремонту на коефіцієнт пропорційності та віднявши суму зарахування , розмір відшкодування шкоди становить 447972 грн 93 коп. 31.03.2014 року ТДВ «СК «Індіго» на виконання умов договору страхування, на підставі Страхового акту № 17205/206 від 08.05.2014 року ( а.с.11 ) , Страхового акту № 17204/206 від18.04.2014 року ( а.с.12 ), звіту про оцінку майна № 202/14 від 07.04.2014 року, ( а.с.14-20 ) , рахунку-фактури № 01967 від 03.04.2014 року та розрахунків сум страхового відшкодування перерахувала на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі пятдесят тисяч чотириста шістнадцять) гривень 34 коп., що підтверджується видатковим касовими ордером від 14.05.2014 року, видатковим касовим ордером від 08.05.2014 року, видатковим касовим ордером від 04.06.2014 року, видатковим касовим ордером від 28.05.2014 року, видатковим касовим ордером від 21.05.2014 року та копією листа страхувальнику. ( а.с.29-34 ). У відповідності зі ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно з ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд не може взяти до уваги твердження представника відповідача, що позивач не мав права виплачувати страхове відшкодування [PERSON] , оскільки особа, що керувала транспортним засобом не мала водійського стажу три роки , так як дане твердження спростовується копією посвідчення водія [PERSON], де зазначено, що остання отримала посвідчення водія 28.03.2009 року, тобто на момент, коли сталося ДТП вона мала водійський стаж три роки. Суд вважає також безпідставними твердження представника відповідача про те, що позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди до винуватця ДТП, а не до власника транспортного засобу виходячи з наступного. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Верховний суд України у справі № 6-2587 цс 15 від 23.12.2015 р. зробив правовий висновок про те, що за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування « до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. А тому виходячи з вищевикладеного позивач має усі правові підстави вимагати відшкодування виплаченого страхового відшкодування саме безпосередньо з винуватця, тобто з відповідача [PERSON]

Outcome: approved