Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

22.06.2017 року керівник Новоград-Волинської місцевої прокуратури звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь Новоград-Волинської міської ради кошти, витрачені Новоград-Волинським міськрайонним ТМО на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 6886,74 грн. В обґрунтування позову зазначає, що розслідуванням у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України встановлено, що 05.05.2016 року близько 12 год. 10 хв. [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем [NUMBER] по вул. Чехова в м. Новоград-Волинський вчинив Дорожньо-транспорту пригоду, внаслідок якої водій мопеда ХС ІАО р.н. АМА 0217 [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.01.2017 року у справі № 285/1929/16 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 05.05.2016 року по 26.05.2016 року, та на його лікування закладом охорони здоров"я витрачено кошти в сумі 6886,74 грн. Витрати на лікування [PERSON] не відшкодовано Новоград-Волинському ТМО. У порядку представництва інтересів держави в особі Новоград-Волинської міської ради внаслідок несплати з боку відповідача витрат на лікування, які понесені ТМО, які фінансуються за рахунок місцевих бюджетів, прокурор звернувся до суду з даним позовом. Прокурор в судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечив проти винесення заочного рішення у справі. Представник Новоград-Волинської міської ради в судове засіданні не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Обвинувальним вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26 січня 2017 року по справі № 285/1929/16-к було встановлено винність відповідача [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та притягнуто відповідача до кримінальної відповідальності /а.с.7/. Як слідує зі змісту вироку, який набрав законної сили 28.02.2017 року, 05.05.2016 року близько 12 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Чехова в м. Новоград-Волинський вчинив дорожньо-транспорту пригоду, внаслідок якої водій мопеда ХС ІАО р.н. АМА 0217 [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Відповідно довідки № 891 від 19.05.2017 року [PERSON]. знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрайонного ТМО з 05.05.2016 року по 26.05.2016 року (двадцять одна доба ) та на лікування потерпілого було затрачено 6886,74 грн. з розрахунку 327,94 грн. за один ліжко-день. Новоград-Волинським міськрайонним ТМО не вживалися заходи до відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину./а.с.6/. Згідно\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Положеннями\~ст. 1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача також судові витрати на користь держави.

Outcome: approved