Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання. Свій позов обґрунтовувала тим, що в період з 1996 року до 2006 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09.11.2006 року було присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дітей алементи в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [INFO] сину [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, а тому стягнення аліментів на його утримання було припинено. Однак, син [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання (на умовах оплати) Прикарпатського юридичного інституту Національного університету "Одеська юридична академія" за програмою підготовки бакалавра, підготовка якого складає 4 роки. Термін закінчення навчання у 2017 році. У зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Надавати таку матеріальну допомогу відповідач в змозі, так як постійно працює в Монастириському районному суді Тернопільської області та отримує значний матеріальний дохід, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах у нього немає. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення ним навчання - 30.06.2017 року. Позивачка в судове засідання не з"явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити (а.с.28). Відповідач в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.15). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 03.07.2003 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що повнолітній син [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] проживає з матір'ю, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.09.2006 року (а.с.2), перебуває на її утриманні та навчається на третьому курсі денної форми навчання (на умовах оплати) Прикарпатського юридичного інституту Національного університету "Одеська юридична академія" за програмою підготовки бакалавра, підготовка якого складає 4 роки. Термін закінчення навчання 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою №112 від 02.123.2015 року (а.с. 19). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час йому виповнилось 18 років, а тому стягнення аліментів згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року на його утримання припинено. Він продовжує навчання у Прикарпатському юридичному інституті Національного університету "Одеська юридична академія". 04.01.2016 року із територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області надійшла довідка про доходи видана [PERSON], з якої вбачається, що він працює в Монастириському районному суді на посаді голови суду, якому за період з липня 2015 року по грудень 2015 року нараховано заробітну плату в розмірі 110 780 (сто десять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 77 коп. та 12 180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп. - інші нарахування (а.с.26). За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів) до закінчення ним навчання - 30.06.2017 року, починаючи з 16.11.2015 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved