Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

В липні 2018 року представник [PERSON] - адвокат Денисенко О.В. звернулася у суд із вказаним позовом та просила: визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] та складається з Ѕ частки однокімнатної квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер лоту 268580 ), що відбулися 26.03.2018 року та результати яких оформлено протоколом № 323459 від 26.03.2018 р.; визнати недійсним та скасувати протокол проведення електронних торгів № 323459 від 26.03.2018 р., сформований за результатами проведення електронних торгів 26.03.2018 р. із реалізації лоту № 268580 ; визнати недійсним та скасувати Акт про проведені електронні торги від 05.04.2018 р., складений старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Єпейкіною В.О. у зведеному виконавчому провадженні № 54788154 щодо реалізації лоту № 268580 ; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання майна з електронних торгів від 10.05.2018 р. за реєстраційним номером 494, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А. переможцю торгів Корнєву Юрію Валентиновичу (щодо придбання Ѕ частки однокімнатної квартири [ADDRESS] , номер запису про право власності зареєстровано в реєстрі за № 26077787); скасувати та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності № 26077787 за [PERSON] , нерухомого майна: Ѕ частки однокімнатної квартири [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.03.2006 р. був укладений кредитний договір № DNH4KP23730025 та 16.03.2006 р. укладений кредитний договір № 8529 cred. У зв`язку із наявністю у позивача заборгованості з погашення кредитних зобов`язань ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та просило суд стягнути з позивача заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. по справі № 2-1108/11 ухвалено рішення яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP23730025 від 17.03.2006 року у розмірі 17654,40 гривень, заборгованість за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 73706,53 гривень, витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього - 91860,93 гривень. 19.09.2011 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області виданий виконавчий лист № 2-1108/11 на примусове виконання рішення суду. На підставі даного виконавчого листа 23.11.2015 р. Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) було відкрито виконавче провадження № 49446766 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. по справі № 2-1108/11. В межах даного виконавчого провадження 31.08.2016 р. виконавчою службою був складений Акт опису та арешту майна боржника та була винесена Постанова про арешт майна боржника від 10.04.2017 р. Майном, на яке виконавчою службою був накладений арешт, стала однокімнатна квартира загальною площею 36,9 кв.м., що належала на праві спільної сумісної власності позивачу та [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] . В подальшому за поданням державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Харківського міського управління юстиції 30.06.2017 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова (справа № 644/2272/17) було ухвалено рішення, яким була встановлена (визначена) частка квартири, що належить на праві приватної власності позивачу, в розмірі Ѕ . Таким чином, в результаті вищезазначених дій виконавчої служби була описана та був накладений арешт на Ѕ частину квартири позивача. 06.09.2017 р. заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. було скасоване на підставі заяви [PERSON] про скасування заочного рішення. Не беручи до уваги той факт, що судове рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 49446766, скасовано, державні виконавці Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області продовжували здійснювати заходи щодо примусового виконання рішення суду. Так в межах вищезазначеного виконавчого провадження вже після скасування заочного рішення старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській обл. Єпейкіною В.О. 21.09.2017 р. була винесена Постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно даної постанови суб`єктом оціночної діяльності було призначено ТОВ «Експерт -2012». Згідно звіту про оцінку майна початкова вартість об`єкта оцінки була встановлена в розмірі 149 250,00 грн. 17.01.2018 р. Міжрайонним ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках примусового виконання рішення суду до Харківської філії ДП «СЕТАМ» був переданий пакет документів для вирішення питання щодо подальшої реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] (лист вх. № 1480 ). Також виконавчою службою була сформована Заявка на проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника. Внаслідок всіх вищезазначених дій 26 березня 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на електронній платформі: https://setam.net.ua були проведені електронні торги, в результаті яких відбулася реалізація майна боржника. Згідно Протоколу проведення електронних торгів № 323459 Ѕ частина однокімнатної квартири [ADDRESS] (лот № 268580 ) була придбана [PERSON] за ціною 104 475, 00 грн. На підставі протоколу про проведення електронних торгів старшим державним виконавцем Єпейкіною В.О. 05.04.2018 р. був складений акт про проведені електронні торги. 10.05.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А., [PERSON] видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (зареєстровано в реєстрі за № 494), яким посвідчено належність [PERSON] на праві власності майна, що було придбане ним на вищевказаних електронних торгах. Представник позивача посилаючись на недотримання державними виконавцями приписів ч.ч. 1, 2, 3 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та приписів п. 4 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, а саме на те, що державні виконавці перед тим як розпочати процедуру реалізації арештованого майна через прилюдні торги, не виконали свого обов`язку та не перевіріли відповідність всіх документів вимогам чинного законодавства, зокрема не перевіріли чинність рішення суду, на підставі якого й відбувається стягнення, що призвело до незаконного позбавлення позивача права власності на нерухоме майно, просила позов задовольнити. 22 серпня 2018 року представник ДП «СЕТАМ» подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив мотивовано тим, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Натомість, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Разом з тим, позивач обґрунтовує свої вимоги саме порушеннями, допущеними державним виконавцем. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відбулося порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів та того, що ці порушення призвели до порушення прав та законних інтересів позивача. 29 серпня 2018 року старший державний виконавець МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Єпейкіна В.О. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив мотивовано недоведеністю позовних вимог, з посиланням на те, що боржник була обізнана про існування виконавчого провадження. В провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження № 54788154, яке складається з шести виконавчих проваджень на загальну суму боргу 1399232,50 за якими позивач [PERSON] є боржником. У зведене виконавче провадження входило і виконавче провадження за № 49446766. Виконавче провадження № 49446766 розпочато державним виконавцем на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2015 року. Копію вказаної постанови направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу боржника зазначену у виконавчому документі. 31.8.2016року здійснено вихід за адресою боржника але ліквідного рухомого майна для опису та арешту не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Того ж дня у присутності двох понятих, представника стягувача ПАТ КБ «Приват Банк» Сичова К.В. та боржника [PERSON] , складено акт опису та арешту майна, а саме: частини однокімнатної квартири [ADDRESS] . Описане майно залишено боржнику на відповідальне зберігання, копію акту опису та арешту майна від 31.08.2016 року та постанову про відкриття виконавчого провадження № 49446766 за вихідним номером 5174 від 23.11.2015 року вручено боржнику особисто, про що свідчить власний підпис позивача на супровідному листі постанови про відкриття виконавчого провадження. 12.05.2017 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а саме було об`єднано виконавчі провадження № 45569920, 49446766,52394087, 52394609. 30.05.2017 року на адресу відділу надійшла відповідь з АДБ в якій зазначено, що у боржника змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 21.09.2017року в рамках зведеного виконавчого провадження винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та направлено боржнику рекомендованим листом на адресу зазначену у виконавчому документі, про що свідчить квитанція про відправку № 0089683 0060464 від 02.10.2017 року, згідно пошуку поштових відправлень на офіційному веб-сайті "Укрпошта" в мережі Інтернет за ідентифікатором № 6100706083991 даної квитанції було встановлено, що 05.10.2017 року поштове відправлення адресату вручено особисто. 12.1.2018року на адресу боржника зазначену у виконавчому документі було направлено рекомендованим листом повідомлення щодо ознайомлення з оцінкою арештованого майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 54788154, про що свідчить квитанція про відправку № 0099014 0089397 від 12.01.2018 року, згідно пошуку поштових відправлень на офіційному веб-сайті "Укрпошта" в мережі Інтернет за ідентифікатором № 6100706231559 даної квитанції було встановлено, що 15.01.2018 року поштове відправлення адресату вручено особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку передбаченому цим законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права їх оскаржити в передбаченому законом порядку. Зі змісту положень ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Позивач (боржник) отримавши особисто копії процесуальних документів зведеного виконавчого провадження у відділі "Укрпошта" не реалізувала своє право на їх оскарження, в порядку та строки, визначені законодавством, не скористалася наданим їй правом на ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, не цікавилася ходом зведеного виконавчого провадження, не слідкувала на сайті ДП «Сетам» чи виставлено/не виставлено на реалізацію належне їй нерухоме майно. Щодо твердження представника позивача про вчинення виконавчих дій за скасованим рішенням представник ВДВС зазначила наступне. Положеннями розділу II Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року передбачається, що документи, що надходять до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця каналами електрозв`язку, поштою (телеграми, телефонограми, факсограми, факсимільні повідомлення, електронні документи), надаються особисто (у тому числі під час особистого прийому) або доставляються кур`єром, приймаються відповідальною особою, приватним виконавцем або його помічником. Реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється шляхом внесення відповідальною особою, приватним виконавцем (помічником приватного виконавця) відомостей до Системи. Вхідні документи, що надійшли до органу державної виконавчої служби, реєструються в журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції. Ухвала про скасування заочного рішення у справі № 2-1108/11 до відділу не надходила. Таким чином, документи, що не пройшли етап реєстрації, не мають юридичної сили для застосування у виконавчому провадженні. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. В порушення вимог вищезазначеної норми, державного виконавця не було належним чином повідомлено про існування ухвали про скасування заочного рішення. Представником позивача (боржника) не наведено також порушень ДП «Сетам» вимог Порядку та інших норм при проведенні електронних торгів, які б вплинули на результати торгів. 21 вересня 2018 року, відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав аналогічних зазначеним у відзивах ДП «СЕТАМ» та представника державної виконавчої служби. У наданій представником позивача відповіді на відзиви, зазначено про необгрунтованість зазначених у них підстав для відмови у позові. Представник позивача при цьому посилається на те, що відповідачами не доведено, що підготовчі дії для проведення електронних торгів та самі торги проводилися у зведеному виконавчому провадженні, а не у виконавчому провадженні № 49446766, судове рішення (заочне) на підставі якого воно було розпочато на час проведення підготовчих дій було скасовано (06.09.2017 р.). Крім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що позивача було повідомлено про результати проведення оцінки та визначення вартості майна, що знаходиться під арештом та інші виконавчі дії. Посилаючись на вказані обставини представник позивача просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції викладені вище. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.03.2006 р. був укладений кредитний договір № DNH4KP23730025 та 16.03.2006 р. укладений кредитний договір № 8529 cred. У зв`язку із наявністю у позивача заборгованості з погашення кредитних зобов`язань Банк звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та просив суд стягнути з позивача заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. по справі № 2-1108/11 було ухвалено рішення яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP23730025 від 17.03.2006 року у розмірі 17654,40 гривень, заборгованість за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 73706,53 гривень, витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього - 91860,93 гривень. 19.09.2011 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області виданий виконавчий лист № 2-1108/11 на примусове виконання рішення суду. На підставі даного виконавчого листа 23.11.2015 р. Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) було відкрито виконавче провадження № 49446766 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. по справі № 2-1108/11. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу боржника зазначену у виконавчому документі. 31.08.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника але ліквідного рухомого майна для опису та арешту не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Того ж дня у присутності двох понятих, представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» Сичова К.В. та боржника [PERSON] складено акт опису та арешту майна, а саме: частини однокімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджено підписами кожного із учасників. Описане майно залишено боржнику на відповідальне зберігання, копію акту опису та арешту майна від 31.08.2016 року та постанови про відкриття виконавчого провадження № 49446766 від 23.11.2015 року вручено боржнику особисто, про що свідчить власний підпис позивача на супровідному листі постанови про відкриття виконавчого провадження. 06.09.2017 р. заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. було скасоване на підставі заяви [PERSON] про скасування заочного рішення. 21.09.2017 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та направлено боржнику рекомендованим листом на адресу зазначену у виконавчому документі, про що свідчить квитанція про відправку № 0089683 0060464 від 02.10.2017 року, згідно пошуку поштових відправлень на офіційному веб-сайті "Укрпошта" в мережі Інтернет за ідентифікатором № 6100706083991 даної квитанції було встановлено, що 05.10.2017 року поштове відправлення адресату вручено особисто. 26.09.2017 року державним виконавцем винесені постанови: про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; про прийняття виконавчого провадження; про приєднання виконавчого провадження до зведенного виконавчого провадження № 54788154. 12.01.2018 року на адресу боржника зазначену у виконавчому документі було направлено рекомендованим листом повідомлення щодо ознайомлення з оцінкою арештованого майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 54788154, про що свідчить квитанція про відправку № 0099014 0089397 від 12.01.2018 року, згідно пошуку поштових відправлень на офіційному веб-сайті "Укрпошта" в мережі Інтернет за ідентифікатором № 6100706231559 даної квитанції було встановлено, що 15.01.2018 року поштове відправлення адресату вручено особисто. Згідно звіту про оцінку майна початкова вартість об`єкта оцінки була встановлена в розмірі 149 250,00 грн. 17.01.2018 р. Міжрайонним ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках примусового виконання рішення суду до Харківської філії ДП «СЕТАМ» був переданий пакет документів для вирішення питання щодо подальшої реалізації нерухомого майна, що належить позивачу (лист вх. № 1480 ). Також виконавчою службою була сформована Заявка на проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна боржника. Внаслідок всіх вищезазначених дій 26 березня 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на електронній платформі: https://setam.net.ua були проведені електронні торги, в результаті яких відбулася реалізація майна боржника. Згідно Протоколу проведення електронних торгів № 323459 Ѕ частина однокімнатної квартири [ADDRESS] (лот № 268580 ) була придбана [PERSON] за ціною 104 475, 00 грн. На підставі протоколу про проведення електронних торгів старшим державним виконавцем Єпейкіною В.О. 05.04.2018 р. був складений акт про проведені електронні торги. 10.05.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А., [PERSON] видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (зареєстровано в реєстрі за № 494), яким посвідчено належність [PERSON] на праві власності майна, що було придбане ним на вищевказаних електронних торгах. На час проведення електронних торгів у відділі ДВС знаходилося зведене виконавче провадження № 54788154, яке складається з шести виконавчих проваджень на загальну суму боргу 1399232,50 (один мільйон триста дев`яносто дев`ять тисяч двісті тридцять дві грн., 50 коп.): з примусового виконання виконавчого листа № 2-1108/11, виданого 19.09.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNH4KP23730025 від 17.03.2006 року у розмірі 17654,40 гривень, заборгованості за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 73706,53 гривень, витрат за надання юридичних послуг та витрат, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього - 91860,93 гривень ВП № 49446766; по виконанню судового наказу № 2-Н-6/08, виданого 11.01.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з позивача на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 8157 грн.20 коп. ВП № 52394087; по виконанню виконавчого листа № 202/31876/13-ц від 12.02.2014 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором № 8529 cred від 16.03.2006 року у розмірі 11872,36 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ складає 104899,49 грн., та стягненню солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», позивача на користь ПАТ «Приват Банк» суми 10000,00 грн., а всього заборгованості у сумі 104899,49 грн., стягненю солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», позивача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» сплаченого судового збору у розмірі 1048,99 грн. ВП № 45569920; по виконанню судового наказу № 2-н-1158/08 від 26.05.2008 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з позивача на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за б/н договором від 02.03.2006 року у розмірі 9396,60 грн. ВП № 52394609; по виконанню виконавчого листа № 2-429/08 від 03.12.2008 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 77487 грн. 73 коп. та судових витрат по справі в розмірі 743 грн. 32 коп., а всього 78231 грн. 05 коп. ВП № 37602554 ; по виконанню виконавчого листа № 2-1889 від 29.09.2010 року про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 37104,62 доларів США та 120881,63 грн. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» ВП № 29676194. Позивач [PERSON] є боржником за вищевказаними виконавчими провадженнями. Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року (який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року) «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку передбаченому цим законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а позивач як сторона виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права їх оскаржити в передбаченому законом порядку. З приписів ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Позивач (боржник) отримавши особисто копії процесуальних документів зведеного виконавчого провадження у відділі "Укрпошта" не реалізувала своє право на їх оскарження, в порядку та строки, визначені законодавством, не скористалася наданим їй правом на ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, не цікавилася ходом зведеного виконавчого провадження, не слідкувала на сайті ДП «Сетам» чи виставлено/не виставлено на реалізацію належне їй нерухоме майно. Щодо твердження представника позивача (боржника) про вчинення виконавчих дій за скасованим рішенням, суд зазначає наступне. Положеннями розділу II Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року передбачається, що документи, що надходять до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця каналами електрозв`язку, поштою (телеграми, телефонограми, факсограми, факсимільні повідомлення, електронні документи), надаються особисто (у тому числі під час особистого прийому) або доставляються кур`єром, приймаються відповідальною особою, приватним виконавцем або його помічником. Реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється шляхом внесення відповідальною особою, приватним виконавцем (помічником приватного виконавця) відомостей до Системи. Вхідні документи, що надійшли до органу державної виконавчої служби, реєструються в журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції. Ухвала про скасування заочного рішення у справі № 2-1108/11 до відділу ДВС не надходила. Положеннями ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. В порушення вимог вищезазначеної норми, державного виконавця не було належним чином повідомлено про існування ухвали про скасування заочного рішення. Крім того, відповідно до правового висновку який міститься у Постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та незалежно від кількості стягувачів. Такий висновок зроблено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18); від 17 жовтня 2018 року у справах № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18) та № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18). Таким чином, скасування рішення суду на підставі якого було розпочато одне з шести виконавчих проваджень, які входили до зведеного виконавчого провадження на час проведення електронних торгів, з урахуванням сум заборгованості за іншими виконавчими провадженнями, ніяким чином не вплинуло на порушення прав та законних інтересів позивача. В обгрунтування позову, крім іншого міститься посилання, на те, що позивача не було повідомлено про проведення 26.03.2018 року торгів. Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведеня прилюдних торгів на час їх проведеня 26 березня 2018 року є Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведеня електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 283/5 від 20 вересня 2016 року (далі - Порядок). Так, 26.03.2018 р. ДП "СЕТАМ" були проведені електронні торги за лотом № 268580 з реалізації 1/2 частини однокімнатної квартири загальною площею 36,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Позивач просить визнати недійсними зазначені торги, посилаючись на те, що 06.09.2017 р. заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 р. було скасоване на підставі заяви [PERSON] про скасування заочного рішення. Разом з тим, відповідно до пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна , затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості оцінки арештованого майна, готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копії виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідки виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копії постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копії акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна. Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта , суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. Приватний виконавець самостійно формує та перевіряє заявку та документи щодо передачі майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу. Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Отже, державне підприємство "СЕТАМ" розмішує інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти чинність рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Крім того, у постанові від 02.05.2018 р. у справі № 910/10136/17 Верховний Суд дійшов висновку, що враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650. 655 та ч. 4 cm. 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів. Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 cт. 203 ЦК України (ч. 1 cт. 215 ЦК України). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 cт. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого проводження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження. У відповідності до ч. 1 cт. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Згідно з ч. 2 cт. 61 Закону України "Про виконавче провадження" порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів. Аналіз положень "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Проаналізувавши вищезазначений правовий висновок, суд приходить до висновку, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином. в розумінні ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Натомість. дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.10.2012 у справі №6-116цс12 та постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2018 у справі №490/5475/15. Разом з тим, позивач та її представник обґрунтовують свої вимоги за позовом порушеннями, допущеними державним виконавцем. Однак дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. До того ж, Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016 у справі № 6-388цс15 зробив правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Також, у Постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, зазначено, що: "Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. " Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відбулося порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів та того, що ці порушення призвели до порушення прав та законних інтересів позивача. При цьому, позивачем не доведено, що їй не було відомо про те, що відбувається процедура примусового виконання судових рішень, не надано доказів про те, що нею вчинялись дії на погашення заборгованості за виконавчими документами. Таким чином, матеріалами справи не підтверджено і позивачем не доведено порушення її прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскільки позов задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, відповідно до статті 141 ЦПК України позивачу не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed