Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства [PERSON] Банку Фінансова ініціатива, акціонерного товариства УкрСиббанк, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просить стягнути солідарно із відповідачів ? частину депозитного вкладу, що становить 37 679, 30 гривень. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 14 жовтня 2014 року між його матірю [PERSON] і Публічним акціонерним товариством [PERSON] Фінансова ініціатива було укладено договір банківського вкладу № 36-в-17-354367 на суму 70 000 гривень під 25 % річних строком на один рік. 06 травня 2015 року мати померла. Він [PERSON] та його сестра [PERSON] є єдиними спадкоємця за законом та у встановленому законом порядку прийняли спадщину. 27 листопада 2015 року держаним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадину за законом на ? частку грошових вкладів [PERSON] у ПАТ КБ "Фінанасова ініціатива". Звернувся до банку з вимогою про повернення 1/2 суми вкладу, отримав відмову, оскільки у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та виплата коштів здійснюється Фондом гарантування вкладів згідно складених списків вкладників, які формує уповноважена особа Фонду.Покликаючись на наведене та те, що вказаними діями банку порушеного його право власності, просить задовольнити позов. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, хоча про час та місце його були повідомленні належним чином. Попередньо подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ Фінансова ініціатива у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо подала суду заява про розгляд справи без її участі та заперечення на позов. Вказала, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 Про віднесення Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк Фінансова ініціатива до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24 червня 2015року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві [PERSON] банк Фінансова ініціатива до 23 жовтня 2015 року включно. З метою збереження активів банку та запобігання їх втрати, та беручи до уваги ухвалу господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року у справі № 910/26664/15 за позовом компанії PERUSTA CONSTRUCTIONS LTD до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 193 від 23 жовтня 2015 року щодо делегування повноважень тимчасового адміністратора ПАТ КБ Фінансова ініціатива. Кожному вкладнику банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує відшкодування коштів за його вкладом та відшкодовує кошти в розмірі вкладу, в тому числі на підставі свідоцтва про право на спадщину. Виплата коштів здійснюється за списками вкладників, які формує уповноважена особа Фонду. Однак, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27 листопада 2015 року, право на грошовий вклад, що входить до складу спадщин належить двом спадкоємцям вкладника, що тягне за собою збільшення кількості вкладників за списком, який формує Уповноважена особа Фонду. Також зазначив, що під ча тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інши кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Вимоги кредиторів не можуть бути задоволені під час запровадження тимчасової адміністрації. Посилаючись на наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, Представник акціонерного товариства УкрСиббанк у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Судом установлено, що 14 жовтня 2014 року між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством [PERSON] Фінансова ініціатива був укладений договір банківського вкладу № 36-в-17-354367, згідно умов якого банк прийняв від [PERSON] грошові кошти на суму 70000 гривень під 25 % річних, на строк до 12 квітня 2015 року, у випадку пролонгації дата повернення 09 жовтня 2015 року. На виконання умов договору [PERSON] внесла на депозитний рахунок у банку 70000 гривень, що стверджується платіжним дорученнями №5363, виданим 14 жовтня 2014 року відділенням №3 Публічного акціонерного товариства [PERSON] Банку Фінансова ініціатива, з призначенням платежу внесення коштів на депозит згідно договору № 36-в-17-354367 від 14 жовтня 2014 року. У п. 3.1.4 згадуваного договору сторони погодили, що банк зобовязаний повернути повністю вклад та нараховані проценти у " [PERSON] повернення" зазначену у п. 2 Договору шляхом перерахування на власний поточний рахунок Вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих відсотків видачею належним чином оформленої квитанції банку або виписки в депозитного рахунку. У відповідності до умов п.3.4.3. Договору Вкладник має право отримати суму Вкладу та нараховані проценти в [PERSON] повернення зазначену в п.2 цього Договору. 06 травня 2015 року [PERSON] померла., що визнається сторонами спору. Єдиними спадкоємця її майна за законом, які прийняли спадщину є син [PERSON] та донька [PERSON] Згідно довідки за № 7514 від 05.11.2015 року, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку наданої на запит державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, на імя [PERSON], [INFO] були відкриті в Банку рахунки залишки по яким станом на 02 листопада 2015 року становлять: №26250037745001 3307, 77 гривень; №26304001049913 70 000 гривень; №26371001049913 7, 89 гривень; №26382001049913 2042, 94 гривень. 27 листопада 2015 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 06 травня 2015 року [PERSON], а саме на ? частку грошових вкладів з нарахованими відсотками, що зберігаються на рахунках у ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" за номерами 26250037745001, 26304001049913, 26371001049913 , 26382001049913, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за реєстровим номером № 1-3007 від 276.11.2015 року. 30 листопада 2015 року позивач звернувся до банку із заявою щодо повернення ? частки вкладу та нарахованих відсотків. Листом від 15 січня 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" відмовила позивачу у поверненні вкладу, вказавши ,що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 Про віднесення Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк Фінансова ініціатива до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24 червня 2015року тимчасової адміністрації до 23 вересня 2015 року та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №910/26664/15 за позовом Perusta Constructions LTD (Перуста Констракшонс ЛТД) членам виконавчої дирекції Фонду заборонено вносити пропозицію до НБУ та приймати рішення про ліквідацію ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива". На підставі вказаної ухвали суду 04 листопада 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення за №200, згідно яким вирішено, до прийняття Фондом окремого рішення з питань виведення банку з ринку, делегувати провідному професіоналу [PERSON] повноваження тимчасового адміністратора банку. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази,оглянувши матеріали спадкової справи [PERSON], вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.ч. 1,3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит)це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Положення ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань за Договору банківського вкладу №36-в-17-354367 від 14 жовтня 2014 року, не повернув вклад з нарахованими відсотками, тому своїми діями відповідач порушив вимоги ЦК України, п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України 03.12.2003 року №516, діяв всупереч умов договору. Враховуючи положення ст.ст. 530, 1060 ЦК України договору, відповідач повинен був повернути грошові кошти вкладнику шляхом перерахування суми депозиту з усіма нарахованими відсотками, однак своїх зобов'язань не виконав, що призвело до порушення прав та майнових інтересів позивача як спадкоємця після померлої [PERSON], який по теперішній час не має можливості отримати ці кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією; (відмиванням) доходів, одержаним; злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Порядок та умови виплати коштів за договорами банківського рахунку, у випадку виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється у спосіб, визначений цим Законом. Положеннями ч. 2 цієї статті встановлено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Згідно з вимогами ст. 29 вказаного Закону Фонд набуває право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду. Фонд також набуває прав кредитора на суму сплачених Фондом витрат, пов'язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації. За змістом п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Згідно правового висновку Верховного Суду України запровадження тимчасової адміністрації у банку унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Як зазначено, порядок виконання судових рішень про примусове стягнення коштів з банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, визначено відповідними нормами Закону України "Про виконавче провадження" , якими встановлено зупинення виконавчого провадження при запровадженні тимчасової адміністрації, а при прийнятті рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, - його закінчення із надсиланням виконавчого документа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тому саме таким чином і у такий спосіб реалізується положення Закону про нездійснення примусового стягнення коштів, а не шляхом відмови у позові вкладника до банку і у разі встановлення порушення, невизнання чи оспорення його прав та позбавлення останнього права на судовий захист. Як установлено судом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року №408 Про віднесення Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення №121 про запровадження з 24 червня 2015 року тимчасової адміністрації. Строк її дії закінчився 23 жовтня 2015 року. Проте, з метою збереження активів банку та запобігання їх втрати,

Outcome: partial