Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.06.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем Договір та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 30.06.2017р. відповідач [PERSON] заборгувала Банку за вказаним договором кошти в сумі 14 260 гривень 45 коп., з яких 979 грн. - заборгованість за кредитом, 9 626 грн. 19 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 655 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова). Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 14 260, 45 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 21.06.2011р. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином по місцю її проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Із змісту заяви, долучених до неї матеріалів, зокрема, копії анкети-заяви позичальника від 21.06.2011р., довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти "Кредитка Універсальна", витягу з Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, розрахунку заборгованості, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, банківської ліцензії №22 від 05.10.2011р., витягу із статуту убачається, що 21.06.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту №б/н, за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у сумі 1 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Пункт 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні відповідачем строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Умовами Договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, нарахування пені і т.і. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2., 2.1.1.12.11 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти шляхом відкриття карткового рахунку з встановленням кредитного ліміту у сумі 1500 гривень. Однак, відповідач, отримавши грошові кошти на умовах повернення, стала не виконувати взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, станом на 30 червня 2017 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 14 260 гривень 45 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 979 гривень; - заборгованості по процентах за користування кредитом - 9 626,19 гривень; - заборгованості за пенею та комісією - 2500 гривень; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500 гривень; - штраф (процента складова) - 655,26 гривень. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено. На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] простроченої заборгованості по кредитному договору не погасила. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved