overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору міни дійсним. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач [PERSON] надала суду заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 5 травня 1995 року між сторонами був укладений договір №1660 міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON], яка діє\~в своїх\~інтересах та\~в інтересах\~неповнолітніх дітей\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] поміняли належну їм квартиру [ADDRESS] "В" в м.Миколаєві, яка належала на підставі "Свідоцтва про право власності на житло" від 24.03.1995 року за № 597/з, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 30.03.1995 року за р.№ 19412, на ціле домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв по вул. Очаківська, 3. Все домоволодіння розташоване на земельній ділянці 722 кв.м., належну [PERSON] на підставі "Свідоцтва про право власності за законом" зареєстрованного Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою від 18.03.1989 року за р.№ 506, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 24.03.1989 року за р.№ 1079. Договір №1660 міни нерухомого майна був зареєстрований Південній Товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за №1660 від 05.05.1995 року, зареєстрованого в ММБТІ. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене, на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи, що його батьками є [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON]. Заявник народився [INFO] в с. Рівнопіль Волноваського району Донецької області. При заповненні свідотцтва про народження помилково вказали прізвище [PERSON]. В подальшому паспорт виданий на ім"я [PERSON], в свідотцтві про укладення шлюбу прізвище заявника - [PERSON]. Але в свідотцтві про право власності на 1/2 частку квартири в с. Степне Волноваського району Донецької області від 21.04.1998 року виданого КСП " Маріупольське", зареєстрованого в БТІ 05.05.1998 року за № 245 прізвище заявника вказано - [PERSON], в договірі купівлі-продажу квартири від 14.05.1998 року, посвідченого 14.05.1998 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степаніщенко Л.І., зареєстрованого в БТІ 20.05.1998 року за № 233 також вказано прізвище заявника " [PERSON]. Оскільки іншим способом він не може довести належність йому правовстановлюючих документів, тому просив встановити в судовому порядку факт належності йому свідотцтва про право власності на житло від 21.04.1998 року, договіру купівлі-продажу квартири від 14.05.1998 року. У судове засідання заявник не з*явився, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа в судове засідання надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника, рішення просила прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно паспорту серія [NUMBER] виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 16.04.1999 року прізвище заявника-[PERSON].(а.с.2). В свідотцтві про право власності на 1/2 частку квартири в с. Степне Волноваського району Донецької області від 21.04.1998 року виданого КСП "Маріупольське", зареєстрованого в БТІ 05.05.1998 року за № 245 прізвище заявника вказано " [PERSON].(а.с.16) Згідно Договіру купівлі-продажу квартири від 14.05.1998 року, посвідченого 14.05.1998 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степаніщенко Л.І., зареєстрованого в БТІ 20.05.1998 року за № 233 прізвище заявника [PERSON].(а.с19.). З*ясувавши усі обставини, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає вимоги заявника обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлення цього факту має для нього юридичне значення. На підставі ст.ст.10, 12, 13, 76, 77, 258, 263-265, 315 ч.1 п.6 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до Сумської міської ради для отримання кадастрового номеру на змельну ділянку, яка належдить її на праві власності за адресою: м. Суми, ТОВ „Васильок", кооператив „Олдиш-86" на підставі державного акту на праві власності на землю від 23.12.1999 року, але у процесі підготовки документів було встановлено, що в зазначеному правовстановлюючому документі помилково вказано прізвище та ім'я „[PERSON]" замість „[PERSON]". У зв'язку з цим, заявниця просила суд встановити факт належності їй, [PERSON], Державного акту Ш-СМ [NUMBER] на право приватної власності на землю, розташовану за адресою: м.Суми, ТОВ „Васильок", кооператив „Олдіш-86", зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №14630 від 23.12.1999 року. У судове засідання заявниця зявилася, підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання зявився, про день та час розгояду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що згідно копії паспорту заявниці її прізвище, імя та по батькові зазначене як «[PERSON]».(а.с.8) Разом із тим, 23.12.1999 року заявниці було видано Державноий акт Ш-СМ [NUMBER] на право приватної власності на землю, розташовану за адресою: м.Суми, ТОВ „Васильок", кооператив „Олдіш-86", зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №14630 від 23.12.1999 року на імя «[PERSON]» (а.с. 6) Таким чином, у Державному акті на право приватної власності на землю заявниці наявні розбіжності у написанні прізвища та ім'я порівняно з паспортом. У той же час, те, що вказаний Державний акт на право приватної власності на землю належить заявниці підтверджується: витягом із рішення У1 скликання ХLV1 сесії Сумської міської ради від 26 грудня 2014 року №3877-МР, архівним витягом з рішення Сумської міської ради Х сесії ХХШ скликання, , довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я [PERSON], Встановлення факту належності вказаної трудової книжки заявнику необхідне йому для отримання кадастрового номеру. Відповідно до п.1, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу заявниці, оскільки цей факт повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу №1167 1/5 частини домоволодіння по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 07.04.1998 року та посвідчений на Універсальній Товарній Біржі "Віконт-Т". Позивач у судове засідання не з'явився, направив свого представника, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти задоволення позову не надав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 07.04.1998 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 1167, за умовами якого [PERSON] придбала у власність 1/5 частину домоволодіння по [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на Універсальній Товарній Біржі "Нерухомість-Н" за реєстровим №261 від 15.12.1995 року, зареєстрованого ММБТІ за №1693 від 30.01.1996 року, та договору купівлі-продажу зареєстрованого на Універсальній Товарній Біржі "Нерухомість-Н" за реєстровим №228 від 14.11.1995 року, зареєстрованого ММБТІ за №1693 від 30.01.1996 року, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 14000 грн. Даний договір посвідчений на Універсальній Товарній Біржі "Віконт-Т". Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останньому визначену грошову суму. Вищевказаний договір купівлі-продажу 1/5 частини домоволодіння розташованого по вул.Петровського, 48 в м.Миколаєві 24.04.1998 року був зареєстрований в ММБТІ за реєстровим №1693. 25.05.2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]". На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстроване за покупцем. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу №1167 1/5 частини домоволодіння по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 07.04.1998 року та посвідчений на Універсальній Товарній Біржі "Віконт-Т". Таким чином вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу №1-164 нерухомого майна, в саме: квартири [ADDRESS] , укладений 09.03.1999 року між [PERSON] , як покупцем, та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та яка діяла від імені неповнолітніх онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як продавцями, зареєстрований на Товарній біржі "Нерухомість-Миколаїв" за реєстровим №1-164 від 09.03.1999 року. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі та третя особа до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 09.03.1999 року між між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та яка діяла від імені неповнолітніх онуків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на Товарній біржі "Нерухомість-Миколаїв" укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який належав відповідачам на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 30.11.1998 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження від 26.11.1998 року за реєстровим номером №1944, зареєстрованого юридичною фірмою "Едвайс" за реєстровим номером №915, зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації від 05.03.1999 року за реєстровим №18759. Вказаний Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №1-164 від 09.03.1999 року та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за р. №18759 від 22.03.1999 року. У відповідності до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі - продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавці передали майно покупцю, а той, в свою чергу, передав продавцям обумовлену сторонами вартість майна. Відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухилилися. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2ст. 47 ЦК УРСР, суд дійшов висновку про необхідність визнання спірного договору дійсним. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Зеленогайської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, в якому просить визнати за нею право власності на придбане за результатами електронного аукціону нерухоме майно: квартиру №2, загальною площею 99,1 кв.м, а саме: ІІІ-ІІІ кладова, площею 13,6 кв.м, ІV-IV кладова, площею 14,8 кв.м, 2-1 тамбур, площею 5,9 кв.м, 2-2 коридор, площею 8,3 кв.м, 2-3 кухня, площею 16,6 кв.м, 2-4 жила кімната, площею 14,3 кв.м, 2-5 жила кімната, площею 15,8 кв.м, 2-6 кладова, площею 4,0 кв.м, 2-7 кладова, площею 5,8 кв.м, криниця - 3 - спільного користування, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка у підготовчому судовому засіданні, згідно п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, від позовної вимоги щодо визнання за нею права власності на криницю - 3 - спільного користування відмовилася, інші позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні з позовом згідний, з урахуванням відмови позивачки від частини позовних вимог, а саме: визнання за нею права власності на криницю - 3 - спільного користування. Суд ввважає, що відмову позивачки від позовної вимоги щодо визнання за нею права власності на криницю - 3 - спільного користування слід прийняти, оскільки дана відмова не суперечить закону, правам сторін та інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 10 жовтня 2018 року Зеленогайська сільська рада уклала із ТзОВ "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" договір про проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації між організатором аукціону та оператором електронного майданчика №0439322610102018-3. Даним договором врегульовані всі аспекти забезпечення приватизації шляхом продажу на електронних аукціонах способами, визначеними відповідно до ст.13 ЗУ "Про приватизацію державного і комунального майна", постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №432 "Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації". За результатами проведеного електронного аукціону 05.12.2018 року складено Протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2018-11-01-000016-1, відповідно до якого [PERSON] була єдиним учасником, який вніс заяву на участь в електронному аукціоні щодо даного майна, тому аукціон мав статус такого, що не відбувся. На підставі обставин, які склалися та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх доходів [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],1999 року народження, стверджуючи, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов"язків щодо утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки. Відповідач до суду не з"явився, про час та місце слухання справи сповіщався судом відповідно до вимог Закону за місцем реєстрації і за останнім відомим місцем мешкання. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав позивачку, вивчив надані документи і встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2014 рік, від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 1999 року народження - актовий запис про народження №930, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Київської рай адміністрації 28 вересня 1999 року. Шлюбні стосунки сторони припинили у 2007 році, неповнолітня дочка проживає з матір"ю, батько не приймає участі ні у вихованні, ні в утриманні дитини, не цікавиться долею дочки. Позивачка стверджує, що останній рік перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому і звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягаючим задоволенню з таких підстав: ст.180 СК визначає " батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття". За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку суд не отримав належних письмових доказів щодо розміру доходів відповідача, тому суд стягує з батька на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у частці від його доходу - 1\\4 частку. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно наказу №47-у від 10.02.2015 р. він був звільнений за угодою сторін з посади оператора верстатів з програмним керуванням 4 розряду ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод". В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку по заробітній платі не здійснив, що призвело до тяжкого матеріального становища позивача, у зв'язку з чим, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, вихідної допомоги у розмірі 8851,28 грн. У судове засідання позивач не з'явився, у адресованій суду заяві просив справу розглядати у свою відсутність, задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, визнавши заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 2055,31 грн., посилаючись на те, що в лютому та березні 2015 року позивачу частково була проведена виплата заробітної плати в сумі 6 795,97 грн. Відповідно до ч.2 ст.197ЦПК України, суд вважає можливим, у зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що наказом №47-у від 10.02.2015 р. позивача звільнено з посади оператора верстатів з програмним керуванням 4 розряду ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод" за п.1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, а відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. За довідкою ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» від 11.03.2015 р, заборгованість по заробітній платі становить 2055,31 грн. Відповідно до розрахункового листа за лютий - березень 2015 р. [PERSON] частково виплачено заробітну плату на загальну суму 6795,97 грн. За таких підстав, суд погоджується з розрахунком заборгованості по заробітній платі наданий відповідачем та приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial