Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого позивачці, як спадкоємиці за заповітом відкрилась спадщина на все його майно. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини подали, проте, у зв`язку з наявністю заповіту, спадщина відкрилась тільки для позивачки [PERSON] . У Згурівській районній державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа та позивачці видані свідоцтва про право на спадщину. До складу спадщини входить також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,6998 га, кадастровий номер 3221987900:04:005:0023, яка розташована на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області в адміністративно-територіальній одиниці колишньої Шевченківської сільської ради. Згідно з розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області № 142 від 08.02.2011 померлому було вже затверджено технічну документацію із землеустрою з видачі громадянам Державних актів на право приватної власності на землю та передано в приватну власність згідно з п. 2 Додатку до Розпорядження - [PERSON] . На ім`я [PERSON] був виданий державний акт серії ЯК № 287257, який не був зареєстрований в Книгу реєстрації державних актів. Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, присвоєний кадастровий номер, наявна інформація в публічно-кадастровій карті, а також виготовлений державний акт. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів. У зв`язку із не завершенням [PERSON] процесу приватизації спірної земельної ділянки, до спадкової маси входить саме право на завершення приватизації цих земельних ділянок та реєстрацію в реєстраційних органах права власності на них. Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд визнати за позивачкою [PERSON] право на завершення приватизації спірної земельної ділянки, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею права власності на цей об`єкт нерухомого майна. В разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача судові витрати. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Костенко О.М. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. у своїй заяві позовні вимоги визнав повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] копії позовної заяви з додатками отримали 09.11.2021, у встановлені судом строки своїх пояснень щодо позову не надали. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,6998 га, кадастровий номер 3221987900:04:005:0023, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області в адміністративно-територіальній одиниці колишньої Шевченківської сільської ради) (а.с. 15-19 - копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а.с. 20-21 - копія інформації Державного земельного кадастру). Згідно з розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області № 42 від 08.02.2011 [PERSON] , після його смерті, було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано в приватну власність спірну земельну ділянку (а.с. 12-13, 14 - копія розпорядження з додатком). Позивачка в позовній заяві стверджує, що на спірну земельну ділянку був виданий Державний акт серії ЯК № 287257, який не був зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів. Проте, як вбачається з матеріалів справи, Державний акт серії ЯК № 287257 виданий не був. Проте, у серпні 2011 року на ім`я [PERSON] , після його смерті, цей Державний акт був виготовлений, але за життя [PERSON] не одержаний (а.с.11 - копія державного акта). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина за заповітом, відповідно до якого [PERSON] заповів позивачці [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він матиме право за законом. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого. Інші спадкоємці першої черги за законом: син померлого [PERSON] та дочка померлого - [PERSON] (треті особи у справі, які не заявляють самостійних вимог) у встановлені законом строки подали заяви про прийняття спадщини, але, у зв`язку з наявністю заповіту на ім`я [PERSON] , спадщина для них не відкривалась. Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні (а.с. 38-85 - копія спадкової справи). Спадкові права позивачки [PERSON] ніким не оспорюються До складу спадщини також входить право на завершення приватизації земельної ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,6998 га, кадастровий номер 3221987900:04:005:0023, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області в адміністративно-територіальній одиниці колишньої Шевченківської сільської ради) (а.с. 15-19 - копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а.с. 20-21 - копія інформації Державного земельного кадастру). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,6998 га, кадастровий номер 3221987900:04:005:0023, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області в адміністративно-територіальній одиниці колишньої Шевченківської сільської ради) з тих підстав, що розпорядження Згурівської державної районної адміністрації від 08.02.2011, на підставі якого був виготовлений Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 287257, видане після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с. 6 - лист-відмова нотаріуса). Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За життя спадкодавцем [PERSON] вчинено дії щодо приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,6998 га, кадастровий номер 3221987900:04:005:0023, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області в адміністративно-територіальній одиниці колишньої Шевченківської сільської ради). У зв`язку із смертю процедура приватизації не завершена, державні акти не отримані. У такому випадку спадкоємиця померлого - позивачка [PERSON] набуває право на завершення приватизації спірної земельної ділянки. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У зв`язку з незавершенням процедури приватизації [PERSON] за життя не було отримано державний акт, а тому за спадкоємицею [PERSON] в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією даних земельних ділянок. Враховуючи те, що [PERSON] помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію земельних ділянок (затвердження технічної документації) та видачі державних актів, до його спадкоємиці [PERSON] в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачки. Саме тому позивачка має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за нею права власності на цю земельну ділянку. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачкою [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,6998 га, кадастровий номер 3221987900:04:005:0023, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області в адміністративно-територіальній одиниці колишньої Шевченківської сільської ради), а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею права власності на цей об`єкт нерухомого майна. За клопотанням позивачки, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачкою судові витрати залишає за нею.

Outcome: approved