Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 65 805,94 грн. та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2012 року між ПАТ "Райффайзен банк Аваль", СК «УнікаЖиття» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування за № 014/0429/82/0144164, за яким відповідачка отримала кредит за програмою «кредит готівкою» в розмірі 49 979,04 грн., з яких 47 700,00 грн. на споживчі цілі та 2279,04 грн. на сплату страхового платежу, строком до 03.08.2018 року із сплатою 39,9 % річних. Так як [PERSON] свої зобов`язання не виконує належним чином, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах та строки, передбачені договором, станом на 02.12.2013 року утворився борг в сумі 65 805,94 грн., з яких: 47 920,27 грн. - заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту -1 248,13 грн.; 9 533,91 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам -8 014,77 грн.; 8 351,76 грн. - пеня, що і змусило ПАТ "Райффайзен банк Аваль" звернутись до суду із вищезазначеним позовом. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, в своїй письмовій заяві просив позов задовольнити, стягнути з відповідачки суму боргу за кредитним договором та судовий збір. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає частково та просить суд відмовити в їх задоволенні, нею було надано до суду письмове заперечення на позовну заяву, в обґрунтування заперечень зазначено, що вимогу про дострокове виконання зобов»язань за кредитним договором від 06.11.2013 року не отримувала, натомість неодноразово у письмовій та усній формі зверталась до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та пояснювала про скрутне матеріальне становище в зв»язку із втратою роботи та неможливістю сплачувати кредит та з проханням про можливість реструктуризації кредитного договору, або ж надання кредитних канікул, на що їй було відмовлено, тому просить надати можливість врегулювати даний спір з позивачем шляхом мирних переговорів, внаслідок чого дійти спільної згоди щодо погашення кредитної заборгованості, одже покликалася на тяжке матеріальне становище, обумовлене її звільненням з роботи як на підставу порушення свого грошового зобов»язання. На підставі вищевикладеного, суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", СК «УнікаЖиття» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0429/82/0144164, за умовами якого банком надано позичальнику кредит за програмою «кредит готівкою», яка відповідно до п.1.1.1 ст.1 цього договору становить 49 979,04 грн., з яких 47 700,00 грн. на споживчі цілі та на сплату страхового платежу у сумі 2 279,04 грн., на строк з 03.08.2012 року до 03.08.2018 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 39,9% річних (п.1.1.8 ст.1 Договору). Відповідно до п.3.1 ст.3 кредитного договору відповідачка зобов»язалася здійснювати погашення кредиту та процентів рівними щомісячними ануїтентними платежами відповідно до умов договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, в дату, визначену п.1.1.4 цього договору (п.5.2 цього договору). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відповідачці [PERSON], які вона використала за цільовим призначенням, про що не заперечується відповідачкою в її письмовій заяві. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 03.08.2012 року №014/0429/82/0144164 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п.10.3. договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 03.08.2012 року №014/0429/82/0144164 за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором позичальник повинен сплатити кредитодавцеві пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за його користування, нарахована позивачем, складає 8 351,76 грн. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості (а.с.16,17) за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П.7.1.2., п.7.2.5. договору кредитодавцеві надано право вимагати дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором у випадку порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених цим договором. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/0429/82/0144164 від 03.08.2012 року станом на 02.12.2013 року становить 65 805,94 грн., яка складається із 47 920,27 грн. - заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 1 248,13 грн.; 9 533,91 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 8 014,77 грн.; 8 351,76 грн. - пені. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позичальник [PERSON] не виконує належним чином умови укладеного договору. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї суми заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 03.08.2012 року шляхом пред'явлення позову до суду. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналізуючи норми договору, суд приходить до висновку, що підписуючи кредитний договір, відповідачка на добровільних засадах зобов'язалася відповідати перед банком за виконання своїх зобов'язань у повному обсязі, як існуючих на час укладення цього договору так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, а також своїм підписом в договорі підтвердила, що їй відомі усі умови кредитного договору. Таким чином, при укладенні договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки [PERSON] не виконує умови укладеного договору та не виплачує встановлену суму по кредиту, чим істотно порушує умови договору, тому у суду є достатньо підстав для дострокового стягнення з відповідачки, відповідно до умов укладеного договору у примусовому порядку на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 03.08.2012 року №014/0429/82/0144164 у сумі 65 805,94 грн., в тому числі заборгованість зі сплати кредиту у сумі 47 920,27 грн., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 9533,91 грн., пеню у сумі 8 351,76 грн. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» документально підтверджені судові витрати згідно платіжного доручення №248046 від 10.12.2013 року у вигляді судового збору в розмірі 658,06 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved