Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

В квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом по поділ спільного майна подружжя, в якому просив: визнати за ним право власності на 1/10 частину квартири [ADDRESS] . 03.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову позивач вказала, що з 22 січня 1983 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2016 року. В зазначеному рішенні встановлено, що з липня 2011 року шлюбні відносини сторін фактично припинені, не ведуть спільне господарство. В період шлюбу ними з відповідачем був придбаний автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , чорного кольору, що підтверджується відповіддю Ризького центру обслуговування клієнтів №12.21/2200 від 20.06.2019 року. Автомобіль був постановлений на облік 03.10.2005 року [PERSON] .. Кошти на придбання автомобіля були отримані на підставі кредитного договору №0505/374 від 31.05.2005 року, який було укладено між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» на суму 30 000 євро. В результаті припинення шлюбних відносин, відповідач позбавив її права користування зазначеним автомобілем, користувався самостійно ним та не відшкодував їй половину його вартості після його реалізації, чим порушив її право власності на даний ТЗ. 06.03.2015 року автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску був відповідачем перереєстрований на нового власника, тобто після фактичного припинення їх шлюбних відносин з відповідачем, без надання її згоди на таке відчуження. Кошти від продажу автомобіля відповідач не використав в інтересах сім`ї, оскільки вони припинили шлюбні стосунки раніше, ніж відбувся продаж вказаного автомобіля. З вищевикладеного вбачається, що вказаний транспортний засіб був придбаний ними в період шлюбу, а продаж зазначеного автомобіля було здійснено до розірвання шлюбу в судовому порядку, але після припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. З моменту переходу права власності на автомобіль до наступного власника, об`єктом спільної сумісної власності подружжя стали грошові кошти, отримані [PERSON] в результаті відчуження автомобіля. Таким чином, в порядку поділу спільного майна подружжя їй підлягає виділенню в особисту власність 1/2 частини грошових коштів, отриманих від продажу автомобіля. Також в період перебування в зареєстрованому шлюбі ними, за рахунок спільних коштів, придбавалась квартира [ADDRESS] кадастровий номер 0100-912-5094, а також 3413/88572 належних до квартири ідеальних частин багатоквартирного будинку та земельної ділянки, які перебувають у співвласності, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 26.04.2002 року, помічницею присяжного нотаріуса САНДРИ ЕЙЛАНДЕ Ліндою Егліте, виконуючою обов`язки нотаріуса під час її відсутності, Ризький окружний суд, Рига, Латвійська Республіка, зареєстрованим в реєстрі за №6827. Право власності на спірну квартиру було зареєстровано за відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач також перешкоджає їй в користуванні квартирою, яка є спільною сумісною власністю і яка також підлягає поділу. Крім того, їй стало відомо, що [PERSON] за рахунок коштів від продажу автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. [NUMBER] , який вони придбали за час зареєстрованого шлюбу та за їх спільні кошти прибав транспортний засіб марки Passat VАRIANT, 2003 року випуску, р.н. [NUMBER] . З врахуванням наведеного, позивач просить: виділити їй в особисту власність 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу [PERSON] автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на її користь в порядку поділу спільного майна подружжя - 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу [PERSON] автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. [NUMBER] ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] кадастровий номер 0100-912-5094, а також 3413/88572 належних до квартири ідеальних частин багатоквартирного будинку та земельної ділянки, які перебувають у співвласності; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Passat VАRIANT, 2003 року випуску, р.н. [NUMBER] . Ухвалою Хмельницького міькрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2019 року закрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя в частині позовних вимог про визнання за нею права власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а також 3413/88572 належних до квартири ідеальних частин багатоквартирного будинку та земельної ділянки, які перебувають у співвласності, залишенобез розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, суду пояснила, що в період шлюбу було придбано два автомобіля, відповідач приховував кошти від позивачки, про придбання автомобіля "Passat" вона дізналась з відповіді Ризького центру. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Відповідач суду пояснив, що перебуваючи в шлюбі він продав автомобіль MITSUBISHI, кошти розділили. Він придбав автомобіль "Passat" за особисті кошти і позивачу було про це відомо. Представник відповідача суду пояснив, що позовні вимоги щодо автомобіля "Passat" заявлено з пропуском строку позовної давності, оскільки позивачу було відомо одразу після його придбання, строк позовної давності сплив 11.01.2020р. В частині вимог про стягнення 1/2 частини коштів від продажу автомобіля, то в цій частині вимоги не забезпечено належними доказами, в т.ч. і щодо використання коштів від реалізації автомобіля. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.01.1983 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №78, розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 11.01.2017р. Під час шлюбу 03.10.2005 року сторонами було придбано автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. [NUMBER] , який було зареєстровано на праві власності за [PERSON] .. Згідно листа Ризького центру обслуговування клієнтів №12.21/2200 від 20.06.2019 року, за [PERSON] були зареєстровані транспортні засоби, в тому числі: MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. [NUMBER] з 03.10.2005 року по 06.03.2015 року, Passat VАRIANT, 2003 року випуску, р.н. [NUMBER] з 10.03.2015 року по цей час. Згідно висновку судового експерта Найдука М.Л. №009/06/2020 від 18.08.2020 року, виходячи з представлених матеріалів, середня ринкова ціна зазначеного автомобіля «Mitsubishi - Pajero 3,2 Di-D [NUMBER] ) Elegance E68 4AT легковий з кузовом універсал», чорного кольору, 2005 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова VІN - [NUMBER] , станом на дату його продажу 06 березня 2015 року, що пов`язано з відсутністю необхідних вихідних даних про усі можливі особливості його стану та експлуатації на вказану дату складала 323990 грн.; виходячи з представлених матеріалів, середня ринкова ціна зазначеного автомобіля «Mitsubishi - Pajero 3,2 Di-D [NUMBER] ) Elegance E68 4AT легковий з кузовом універсал», чорного кольору, 2005 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова VIN - [NUMBER] , станом на час проведення експертизи 14.08.2020 року, що пов`язано з відсутністю необхідних вихідних даних про усі можливі особливості його стану та експлуатації на вказану дату складала 293820 грн.. Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2016 року; листом №12.21/2200 від 20.06.2019 року; висновком судового експерта Найдука М.Л. №009/06/2020 від 18.08.2020 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відтак, положеннями ст. 60 СК України визначено презумпцію, відповідно до якої, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1 та 3 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України). Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно із частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Отже, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст.72 СК України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторонами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, з якого часу вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Наданим суду заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2016 року вказаних обставин також не встановлено. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження: суми грошових коштів за яку ним було реалізовано автомобіль Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, р.н. [NUMBER] , в т.ч. на спростування вартості автомобіля визначеної висновком судового експерта Найдука М.Л. №009/06/2020 від 18.08.2020 року; того що автомобіль марки Passat Variant, 2003 року випуску, р.н. [NUMBER] було придбано ним в період шлюбу за особисті кошти. Щодо тверджень відповідача та його представника про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з позовними вимогами про поділ автомобіля Passat Variant, 2003 року випуску, р.н. [NUMBER] , слід зазначити, що позивач звернулась до суду з позовом 03.09.2019р., тобто протягом трьох років з дня розірвання шлюбу між сторонами. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачу було відомо про порушення її прав раніше, тобто до розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , слід задоволити та виділити в особисту власність [PERSON] 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу [PERSON] автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, р.н. [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину коштів отриманих від продажу [PERSON] автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, р.н. [NUMBER] , в сумі - 161995грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини автомобіля марки Passat Variant, 2003 року випуску, р.н. [NUMBER] , ідентифікаційний номер (кузова/шасі) [NUMBER] , сірого кольору. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1222,40 грн. (768,40+454), судові витрати в розмірі 2941,92 грн. сплачених за проведення експертизи, а разом 4164,32 грн..

Outcome: approved