Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з ліквідації ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Фінансова Ініціатива", згідно з яи просив: - визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. щодо невнесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" майнових вимог [PERSON] у розмірі 150 134,59 грн.; - визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо незатвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" відносно майнових вимог [PERSON] у розмірі 150 134,59 грн.; - зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", включивши до вказаного реєстру [PERSON] як кредитора четвертої черги з майновою вимогою у розмірі 150 134,59 грн.; - зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" з врахуванням майнових вимог [PERSON] , як кредитора четвертої черги, у розмірі 150 134,59 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.12.2013 року між ним та ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" було укладено Договір строкового банківського вкладу № 53-в-17/260423 (вклад "Лояльний") на суму 155 000,00 грн. з оплатою процентів у розмірі 25 % річних. При цьому, оскільки після його звернення до банку про дострокове повернення вкладу та процентів останній своїх зобов`язань не виконав, позивач звернувся з відповідним позовом до Дарницького районного суду м. Києва, який своїм рішенням від 01.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.06.2016 року, позов задовольнив частково, стягнув з банку на користь позивача 148 800,00 пені з загальної суми вкладу, 454,00 грн. пені (станом на 29.12.2014 року за неповернутими відсотками), 472,92 грн. неповернутих відсотків (станом на 29.12.2014 року) та три відсотки річних - 407,67 грн., а всього на загальну суму 150 134,134 грн. Разом з тим, оскільки у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, постановою від 29.12.2016 року було закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення суду. Водночас, позивач вказує, що дізнавшись про відкликання банківської ліцензії банку, його ліквідацію та призначення уповноваженої особи Фонду, він звернувся до банку з заявою сплатити на його користь 150 134,59 грн., стягнутих з банку на підставі рішення від 01.04.2015 року, проте відповіді так і не отримав. Крім того, у відповідь на його заяву про визнання кредитором листом № 148 від 03.03.2020 року позивача повідомили, що відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори мають право заявити Фонду свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У свою чергу, враховуючи те, що всі рішення судів, виконавчий лист та інші документи були своєчасно надані та отримані банком і були у повному розпорядженні ліквідатора ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" - Караченцева А.Ю., позивач вважає, що він має право на визнання його кредитором банку. Ухвалою від 10.07.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 28.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 09.11.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 09.11.2020 року до суду надійшов відзив Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива"Караченцева А.Ю., в якому відповідач, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" на користь [PERSON] 148 800,00 пені з загальної суми вкладу, 454,00 грн. пені (станом на 29.12.2014 року за неповернутими відсотками), 472,92 грн. неповернутих відсотків (станом на 29.12.2014 року) та три відсотки річних - 407,67 грн., а всього на загальну суму 150 134,134 грн. При цьому, вказаним рішенням встановлено, що 30.03.2015 року банк перерахував позивачу на його індивідуальний банківський рахунок суму вкладу у розмірі 155 000,00 грн. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 р. № 408 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 23.06.2015 р. № 121 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА", згідно з яким з 24.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. 21.05.2019 року у ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" розпочато процедуру ліквідац\-ії на підставі рішення № 352-рш Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», яким відкликано банківську ліцензію №219 від 11.10.2011 року. Рішенням № 238 від 03.02.2020 (із внесеними змінами рішенням № 281 від 03.02.2020 року) Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 06.02.2020 року призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" Караченцеву Артему Юрійовичу. Зазначена інформація міститься на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мережі Інтернет (http://www.fg.gov.ua) є загальновідомою та не потребує доказування. 31.03.2020 року позивач звернувся до Банку з заявою кредитора про включення його до реєстру кредиторів. Листом банку від 03.03.2020 року позивачу відмовлено у визнанні вимог кредитора на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де зазначено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон). Також цим Законом регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 45 Закону фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити, зокрема, інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів. Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Ст. 48, 49 Закону визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, які вона здійснює з дня свого призначення, до яких, зокрема, відноситься складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Таким чином, позивач мав право заявити свої кредиторські вимоги до банку у порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним у даних правовідносинах. Як встановлено судом, відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, у відповідності до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", опубліковані в газеті "Голос України" 24.05.2019 року. Однак, як вже зазначалося вище, позивач 31.03.2020 року звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" із кредиторськими вимогами, тобто поза межами встановленого ч. 5 ст. 45 Закону 30-тиденного строку. В свою чергу, ч.1 ст.49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Стороною позивача не заперечувалась в судовому засіданні, що він, як вказано у відзиві, тільки 31.01.2020 звернувся із заявою про включення до реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива». Законодавством України не передбачено іншого порядку прийняття кредиторських вимог, ніж визначено у вищевказаному Законі. У відзиві також зазначено, що позивачу виплачено 156347,00 грн. в межах гарантованої суми. Вказана обставина в судовому засіданні позивачем не заперечувалась. Таким чином, оскільки позивач із заявою про включення до реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» звернувся до відповідача із пропуском встановленого ч. 5 ст. 45 Закону 30-тиденного строку, тому відповідач в процесі здійснея ліквідаційної процедури правомірно відмовив у задоволенні кредиторських вимог позивача. Положеннями ч.1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Крім того, частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи, а також те, що всупереч вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства України, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені ним у позовній заяві обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed