Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що з 22.12.2008 р. і по теперішній час працює доцентом кафедри бухгалтерського обліку та аудиту Білоцерківського національного аграрного університету, і до його обов'язків входить забезпечення трудової та навчальної дисципліни, у тому числі, здійснення семестрового контролю шляхом семестрового іспиту та заліків в терміни, встановлені графіком навчального процесу. Відповідно до своїх обов'язків, він зобов'язаний своєчасно в письмовій формі надати в деканат інформацію про студентів, які не виконали навчальний план з відповідної дисципліни, що він і зробив 12.11.2013 року перед початком сесії доповідною запискою, повідомивши декана економічного факультету про невиконання навчального плану окремими студентами. Зробити відмітку про отримання доповідної записки декан відмовився. Натомість наказом від 23.05.2014 року №102/ОС ректор притягнув його до дисциплінарної відповідальності за ненадання можливості студентам відпрацювати пропуски занять у зв'язку з відсутністю на кафедрі в дні та години, визначені графіком відпрацювання пропущених занять кафедри бухгалтерського обліку і аудиту або відмовою приймати такі відпрацювання. Зазначив, що у встановлені графіком години відпрацювання з 13.00 до 15.00 один раз на тиждень він завжди був присутній на кафедрі, і з його боку відмови у відпрацюванні не було жодної. Тому вважав, що висновок комісії від 22.05.14 про його відсутність на кафедрі є безпідставним. Однак відповідач не з'ясував всіх обставин справи, порушив місячний термін з дня виявлення ймовірного порушення та застосував дисциплінарне стягнення у вигляді догани. У зв'язку з цим просив скасувати пункт 2 наказу від 23.05.2014 р. та стягнути 100000 грн. моральної шкоди за страждання та необхідність прикладення додаткових зусиль до організації свого життя. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Представник відповідача - Вавринчук С.Г., яка діє на підставі довіреності, позов не визнала, вважаючи його необгрунтованим. Вислухавши позивача та його представника - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, представника відповідача та свідка [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. З Трудової книжки позивача та довідки №77 від 27.05.14, виданої начальником відділу кадрів Білоцерківського національного аграрного університету, судом встановлено, що позивач працює на посаді доцента кафедри бухгалтерського обліку і аудиту зазначеного університету. З табелів обліку відвідування занять студентами, атестаційних відомостей, графіків зимової заліково-екзаменаційної сесії 2013-2014 навчального року для студентів економічного факультету, графіку навчального процесу на 2013-2014 навчальний рік судом встановлено, що станом на 21.05.2014 року частина студентів 5 курсу економічного факультету, у тому числі, студенти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконали навчальний план та допустили пропуски навчальних занять з дисципліни "Податковий менеджмент", які проводив позивач, не відпрацювавши їх до початку семестрового контролю. Відповідно до наказу №102/ОС від 23.05.2014 року, позивача за неповідомлення керівництва деканату економічного факультету про невиконання цими студентами навчального плану з дисципліни "Податковий менеджмент" до початку семестрового контролю та ненадання можливості студентам відпрацювати пропуски занять у зв'язку з відсутністю на кафедрі в дні та години, визначені графіком відпрацювання пропущених занять кафедри бухгалтерського обліку і аудиту або відмовою приймати такі відпрацювання було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Згідно з ч.1 ст. 147 КЗпП України, такий захід стягнення, як догана, може бути застосований до працівника за порушення трудової дисципліни. Положення ст.139 КЗпП України визначають трудову дисципліну як обов'язок працівника працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статті 140 та 141 того ж Кодексу покладають забезпечення трудової дисципліни на власника або уповноваженого ним органу шляхом створення необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи та зростання її продуктивності. У необхідних випадках щодо окремих несумлінних працівників частина 2 ст.140 КЗпП передбачає застосування заходів дисциплінарного стягнення. Стаття 148 того ж Кодексу передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення та не пізніше шести місяців з дня його вчинення. Відповідно до наведених норм, до прийняття рішення про застоскування дисциплінарного стягнення з'ясування змісту проступку та дня його вчинення є обов'язковим. Між тим ні з наказу №102/ОС від 23.05.2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, ні з висновків спеціально утвореної комісії від 22.05.2014 року по проведенню службового розслідування, що передувала виданню такого наказу, не вбачається, коли саме позивач був відсутній на кафедрі у дні, визначені для приймання відпрацювань пропущених занять; які саме студенти та коли не змогли застати позивача на кафедрі у часи відповідно до графіку відпрацювань, коли та яким саме студентам позивач відмовив у прийнятті відпрацювання. Відповідно до п.4.3.4 "Положення про організацію навчального процесу в Білоцерківському національному аграрному університеті", затвердженого ректором цього університету 08.10.2009 року, графік ліквідації студентами академічної заборгованості має бути вчасно складений деканатами і доведений до відома викладачів, які братимуть участь у цій процедурі; відповідальними за організоване проведення кампанії з ліквідації студентами академічної заборгованості до початку наступного семестру є декани, начальники навчальної частини та завідувачі кафедр. Згідно з наданим відповідачем графіком відпрацювань пропущених занять кафедри бухгалтерського обліку і аудиту, доцент [PERSON] мав приймати відпрацювання з 13-00 до 15-00 год. кожну середу першого тижня та кожну п'ятницю другого тижня. Однак суд вважає цей документ неналежним та недопустимим доказом, оскільки графік складений завідуючим кафедрою бухгалтерського обліку та аудиту Свиноусом І.В. та не затверджений деканом; окрім того, з нього не вбачається, на який навчальний рік він встановлений, та чи доведений він до викладачів. З наказу №102/ОС від 23.05.2014 року судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог пункту 4.3.1 вказаного вище "Положення…", відповідно до якого викладач зобов'язаний своєчасно в письмовій формі надати інформацію в деканат про студентів, які не виконали навчальний план з відповідної дисципліни; при відсутності такої інформації декан факультету вирішує питання про допуск студента до семестрового контролю конкретної навчальної дисципліни. Будь-якого застереження щодо відповідної фіксації дати подання письмового повідомлення вказане "Положення…" не містить. І в суді, і в пояснювальній записці від 20.05.2014р. позивач вказав, що семестровий контроль в університеті він здійснював відповідно до наказу Міністерства освіти України від 02.06.1993 р. № 161 «Про затвердження Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах» та Положення «Про організацію навчального процесу в Білоцерківському національному аграрному університеті», та перед початком сесії у листопаді 2013 року він поінформував в письмовій формі особисто декана економічного факультету про не виконання навчального плану частиною студентів, проте декан відмовився завізувати таку службову записку. Згідно з висновком службового розслідування, декан економічного факультету [PERSON] заперечував отримання від [PERSON] письмового повідомлення про студентів, що мають академічну заборгованість. Однак свідок [PERSON], будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у судовому засіданні повідомив, що позивач у листопаді 2013 року звертався до декана економічного факультету з повідомленням про невиконання навчального плану кількома студентами, про що йому стало відомо зі слів позивача, з яким він зустрівся у приймальні декана економічного факультету та спілкувався кілька хвилин, очікуючи прийому. Обставин недовіряти показанням зазначеного свідка судом не встановлено, а тому суд бере їх до уваги як належний та допустимий доказ. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, а також беручи до уваги, що дисциплінарні стягнення застосовуються щодо окремих несумлінних працівників, суд вважає, що відповідач застосував до позивача дисциплінарне стягнення, не установивши належним чином несумлінність позивача, не з'ясувавши всі обставини та день вчинення проступку і ступінь його тяжкості, а також заподіяну проступком шкоду, у зв'язку з чим пункт 2 наказу від 23.05.2014 р. №102/ОС підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач не довів суду ні її розміру, ні причинно-наслідкового зв'язку між нею та негативними наслідками, ні самого факту її спричинення. На підставі наведеного,

Outcome: partial