Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] В даному будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм, щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. Відповідачу присвоєно особовий номер споживача послуг з централізованого опалення [NUMBER]. За заявою відповідача, міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП при виконавчому комітеті Лубенської міської ради надано 16.08.2006 року дозвіл на відключення квартири відповідача від мереж ЦО і ГВП і влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання за умови отримання у теплопостачальній організації технічних умов на відключення від мереж. Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21.07.05р. №630 (надалі - Правила №630) передбачено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги централізованого опалення місць загального користування (МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. З метою визначення фактичної кількості теплової енергії, яка витрачається на опалення МЗК, виявлення змін в кількості тепло споживаючого обладнання приладів ЦО МЗК, та у зв`язку з уведенням у дію з 01.11.2011р. ДСТУ-Н Б В.1.1-27: 2010 „Будівельна кліматологія", затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 16.12.2010р. №511, представниками ОКВПТГ „Лубнитеплоенерго", як теплопостачальної організації, та ЛК ЖЕУ , як балансоутримувача будинку [ADDRESS] , проведено обстеження МЗК даного будинку. За результатами обстеження, складено відповідний акт від 27.01.2012р., в якому зазначено кількість під`їздів в будинку, наявність опалювальних приладів в під`їзді, в якому знаходиться квартира відповідача, їх технічна характеристика, довжина і діаметр розподільчих трубопроводів в підвалі. На підставі акту обстеження, 04.09.2012р. виконано розрахунки кількості теплової енергії на опалення МЗК (Q мзк) відносно квартири відповідача, згідно яких, проводиться нарахування плати за опалення МЗК. 20.07.2017р. повторно проведено обстеження МЗК 1 під`їзду, де знаходиться квартира боржника та складено Акт обстеження, в якому зазначено, що прилади опалення в під`їзді відсутні . Згідно розділу 3 Методики, плата за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків нараховується тільки в опалювальний період і розраховується відповідно до чинних тарифів на теплову енергію для даної категорії споживачів за відповідною формулою. Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами /п.5 Правил № 630/. Розпорядженнями Лубенського міського голови. Споживач теплової енергії повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію та зобов`язаний додержуватися вимог договору та нормативно-правових актів (ч.6 ст. 19, ч.4 ст. 24 Закону України „Про теплопостачання"). Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем надаються такі послуги, відповідач їх приймає, що відповідно до положень ст. 11,714 ЦК України є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. У зв`язку з не оплатою опалення місць загального користування будинку відповідач заборгував позивачу за опалення МЗК будинку (опалення сходової клітини та утрати теплової енергії трубопроводами розташованими у підвалі) по кожному місяцю опалювальних періодів з березня 2016р. по квітень 2017р., з урахуванням середньої фактичної температури зовнішнього повітря за розрахунковий місяць/для сходових кліток/ та кількості діб в розрахунковому місяці /для сходових клітин та підвалу/, та утрати теплової енергії трубопроводами розташованими у підвалі з жовтня 2017р. по квітень 2019р. в загальній сумі 3690 грн. 87 коп та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. З приводу відзиву відповідача зауважив, що розрахунок заборгованості зроблений з урахуванням відсутності приладів централізованого опалення на сходовій клітині 1 під`їзду житлового будинку [ADDRESS] з 20.09.2017 року. Тобто, він не заперечує факту відсутності відкрито прокладених трубопроводів у під`їзді, де розташована квартира відповідача, починаючи з квітня 2017 року. Наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї повторної неявки не повідомив, надав письмовий відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнає з огляду на таке. На сходовій клітині в будинку [ADDRESS] , відсутні відкрито прокладені трубопроводи, в зв`язку з чим витрати на теплову енергію в цій частині відсутні та не можуть бути покладені на нього. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). Вказана квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у зв`язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення, що підтверджується актом про відключення квартири. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.04.2017 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за опалення місць загального користування багатоквартирного будинку за період з лютого 2012 року по січень 2016 року включно в розмірі 1054 грн 53 коп./а.с.6,7/. 20.07.2017р. позивачем проведено обстеження МЗК першого під`їзду, де знаходиться квартира [PERSON] та складено Акт обстеження, в якому зазначено, що прилади опалення в під`їзді відсутні./а.с.11/ Статтею 382 ЦК України визначено, шо є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні). Споживач теплової енергії повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію та зобов`язаний додержуватися вимог договору та нормативно-правових актів (ч.6 ст. 19, ч.4 ст. 24 Закону України „Про теплопостачання"). Позивачем було проведено розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення спочатку виходячи з площі квартири належної відповідачу. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016р. № 1101 встановлено з 01.07.2016 тариф - 1425,50 грн. за 1 Гкал (з ПДВ)./а.с.15/ Рішенням Полтавської обласної ради від 21.12.2018р. № 981 встановлено з 13.01.2019р. тариф - 2028.11 грн. за 1 Гкал (з ПДВ) В зв`язку із початком та закінченням опалювальних періодів, теплопостачальною організацією та балансоутримувачем будинку було проведено включення та відключення, відповідно, системи ЦО шляхом подачі та припинення подачі теплоносія у внутрішньо будинкову систему, що підтверджується відповідними актами /а.с.17,18,19,20/ Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630. Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2 Методики). З урахуванням заявлених позовних вимог судом встановлено, що відповідачу проведено нарахування за опалення МЗК будинку (опалення сходової клітини та утрати теплової енергії трубопроводами розташованими у підвалі) по кожному місяцю опалювальних періодів з березня 2016р. по квітень 2017р. (тобто за той період, коли на сходових клітинах були наявні трубопроводи), з урахуванням середньої фактичної температури зовнішнього повітря за розрахунковий місяць/для сходових кліток/ та кількості діб в розрахунковому місяці /для сходових клітин та підвалу/, та утрати теплової енергії трубопроводами розташованими у підвалі з жовтня 2017р. по квітень 2019р. в загальній сумі 3690 грн. 87 коп., що підтверджується письмовим розрахунком позивача. (а.с.30-31). Таким чином, заперечення відповідача у відзиві проти позову з підстав відсутності відкрито прокладених трубопроводів є безпідставними, так як їх відсутність врахована позивачем ще починаючи з квітня 2017 року. З приводу наявної заборгованості позивач 20.03.2019 року звертався до відповідача із вимогою про погашення суми боргу (а.с.21). Отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов`язані вносити за них плату, яка відповідно до п.п.18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов`язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем надаються такі послуги, а відповідач їх приймає, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Цей обов`язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13. Отже, обов`язок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, відповідно до розрахунків нарахування заборгованості, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved