Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії Публічного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (далі - Ковельська філія ПАТ "Волиньобленерго") звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги. Позов обґрунтовано тим, що 15 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем, як власником житлового приміщення в [ADDRESS], було укладено договір на користування електричною енергією для побутових потреб (особовий рахунок [NUMBER]). ПАТ "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії постачає і реалізовує електричну енергію споживачу за вказаною адресою і свої зобов'язання виконує. В свою чергу відповідач не виконує свої зобов'язання по оплаті електроенергії, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 16.04.2015 року, становить 2503,69 грн. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача у справі на користь позивача заборгованість, що виникла по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 2503,69 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача Сорока А.П. не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Ковельської філії ПАТ "Волиньобленерго". Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча, в силу вимог ст. 74 ЦПК України, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд, зі згоди представника позивача, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.04.2013 року між ПАТ "Волиньобленерго" та відповідачем було укладено Договір на користування електричною енергією для побутових потреб (особовий рахунок [NUMBER]). Як вбачається з копії цього договору, електроустановка Споживача розташована за адресою: [ADDRESS] (п. 1.7. Договору). Умовами цього Договору, поміж іншого, визначено, що Енергопостачальник (позивач) зобов'язаний забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором на користування електричною енергією, а Споживач (відповідач) має щомісячно сплачувати за фактично спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами)для населення до термінів, які зазначені у платіжних документах, виписаних Енергопостачальником (п. 5, п. 8 Договору). Як стверджується позивачем, останній виконує умови Договору та постачає і реалізовує електричну енергію відповідачу. Відповідач даної обставини не спростував. Таким чином відповідач користується послугами, які надає йому позивач, однак відповідно до умов Договору послуги не оплачував, внаслідок чого, станом на 16 квітня 2015 року, утворилась заборгованість в сумі 2503,69 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем. Плата за спожиту електричну енергію нарахована за діючими тарифами та заперечень не викликає. Відповідач не подав доказів, які спростовують, що сума його заборгованості є саме такою. Згідно положень ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов договору відповідачем. Відповідач заперечень та доказів не подав. Таким чином суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 79, п. 6 ч. 3 ст. 79, ст. 88, ст. 99 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн. (121,80 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви; 121,80 грн. судового збору, зарахованого після відмови у видачі судового наказу; 180,00 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).

Outcome: approved