Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

20.03.2017 року позивач ОК "МЖСТ ДОМ" звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 11 073,75 грн., з яких: послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 01.10.2014 року по 07.03.2017 року у розмірі 2652,96 грн., інфляційні втрати - 3339,69 грн.; 3 % річних - 551,89 грн. У ході розгляду справи 14.06.2017 року представник позивача ОК "МЖСТ ДОМ" надала заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 3891,58 грн., з яких: 3339,69 грн. - інфляційні втрати; 551,89 грн. - 3 % річних, нарахованих на заборгованість. При цьому, позивач посилається на те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладено, однак, відповідач являється фактичним користувачем послуг, здійснює часткову оплату житлово-комунальних послуг. ОК "МЖСТ ДОМ" з вимогами про стягнення заборгованості зверталось до суду в порядку наказного провадження. Було видано судовий наказ про стягнення заборгованості, однак за заявою [PERSON] наказ був скасований ухвалою суду від 01.02.2017 року. Позивач зазначає, що у ході розгляду справи відповідачем у добровільному порядку сплачено заборгованість, однак у зв'язку із несвоєчасністю погашення боргу, відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання та ОК "МЖСТ ДОМ" підтримує уточнені вимоги позову, з якими звернувся до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача ОК "МЖСТ ДОМ" - [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як вказав, що ОК "МЖСТ ДОМ" є неналежним позивачем, так як будинок знаходиться на балансі ОСББ «Вільямса 59Д». Представник пояснив, що відповідачем погашено заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, тому представник вважає, що відсутній предмет спору. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS], що вбачається з довідки № 733 від 21.12.2016 року, та саме на неї відкрито особовий рахунок /а.с. 14/. Зазначений будинок знаходився на балансі та обслуговується ОК "МЖСТ ДОМ", яким надавалися комунальні послуги в зазначеному будинку на підставі Статуту /а.с.11/, відповідно до затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 354 від 27.11.2014 року та № 356 від 26.11.2015 року тарифів. Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 року зобов'язано ОК "МЖСТ ДОМ" передати в управління (на баланс) ОСББ «Вільямса 59Д» будинок [ADDRESS] Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017 року залишено без змін постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 року. Судом встановлено, що вказане судове рішення перебуває в стадії виконання та будинок на баланс ще не передано. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини, встановлені постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017 року, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні. Отже, новим балансоутримувачем є ОСББ «Вільямса 59Д», проте позовні вимоги, пред'явлені ОК"МЖСТ ДОМ", стосуються саме того періоду, коли балансоутримувачем був ОК "МЖСТ ДОМ". Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ОК "МЖСТ ДОМ" звертався до суду із вимогами до [PERSON] у наказному провадження. 27.12.2016 року був виданий судовий наказ, який скасований ухвалою суду від 01.02.2017 року. У ході розгляду справи сторони пояснювали, що відповідач повністю розрахувалася із заборгованістю за надані житлового-комунальні послуги. Вказана обставина підтверджується розрахунками заборгованості, наявними в матеріалах справи, та відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру, наданими стороною відповідача до матеріалів справи. Суд погоджується із позицією позивача ОК "МЖСТ ДОМ", що відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання у зв'язку із несвоєчасністю погашення боргу, а тому позивач не позбавлений права на пред'явлення вимог щодо відшкодування збитків у порядку ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 23.01.2012 року по справі № 3-142гс11 зазначено, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 року, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позивач ОК "МЖСТ ДОМ" має право нараховувати на суму заборгованості відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних. У зв'язку із чим, заперечення представника відповідача є неспроможними. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, наданим ОК "МЖСТ ДОМ" до уточненої позовної, згідно якого заборгованість відповідача становить 3891,58 грн. /три тисячі вісімсот дев'яносто одна гривня 58 копійок/, з яких: 3339,69 грн. - інфляційні втрати; 551,89 грн. - 3 % річних, нарахованих на заборгованість При цьому суд звертає увагу, що заперечення сторони відповідача щодо неналежності позивача не заслуговують на увагу, так як окрім встановлених судом обставин, дані доводи спростовуються із безпосереднім добровільним розрахунком відповідача по наданим житлово-комунальним послугам перед ОК "МЖСТ ДОМ". Разом із тим, заперечення відповідача в цій частині суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за неналежне виконання грошового зобов'язання. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає письмові заперечення відповідача необґрунтованими, та приходить до висновку, що вимоги позивача ОК "МЖСТ ДОМ" підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Судові витрати у відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. У зв'язку із зверненням позивача з вимогами до відповідача у наказному та позовному провадженнях, суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved