Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У листопаді 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1977 року. [PERSON] зазначила, що починаючи з 02.02.1993 року її місце проживання було зареєстровано за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відміткою в паспорті. Позивач стверджувала, що вони з чоловіком з 1993 року і до моменту його смерті спільно проживали за вказаною адресою, хоча місце проживання [PERSON] було зареєстровано за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва з заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, проте їй було відмовлено у зв'язку з недостатністю доказів, які б свідчили, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON], а також що вона та її чоловік [PERSON] спільно проживали за зареєстрованим місцем проживання заявника. З цих підстав заявник просила суд встановити факт спільного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON], який помер [INFO], з 02.02.1993 року і до смерті [PERSON], для отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Також заявник просила суд встановити факт того, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються однією і тією ж особою. У судовому засіданні 01.04.2015 року судом заяву [PERSON] в частині вимог про встановлення факту того, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються однією і тією ж особою було залишено без розгляду, оскільки заявником подано заяву про залишення заяви в цій частині без розгляду. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги, викладені у заяві, просили суд задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила суду, що вона була сусідкою [PERSON] та [PERSON], вони дружили сім'ями та постійно спілкувались. [PERSON] також зазначила, що [PERSON] помер в квартирі, в якій проживав, за адресою: [ADDRESS]. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що він з 1994 року проживає в будинку [ADDRESS] Свідок пояснив, що він є другом сина померлого [PERSON], а тому впевнений, що [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] у квартирі [ADDRESS] Також [PERSON] зазначив, що [PERSON] помер у квартирі, в якій проживав, за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 03.09.1977 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Центральному палаці одруження м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №4159 (а.с.11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.12). Судом встановлено, що починаючи з 1993 року, а саме з того часу, коли місце проживання заявника було зареєстроване в квартирі [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] мешкали разом, незважаючи на те, що місце проживання кожного з них було зареєстроване за різними адресами. За життя [PERSON] отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Його пенсія була постійним та основним джерелом засобів до існування заявника. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Зважаючи на викладене та на те, що [PERSON] та [PERSON] з 1993 року постійно мешкали разом за зареєстрованим місцем проживання заявника, пенсія [PERSON] була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, суд вважає доведеним факт того, що остання перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], та спільно проживала з ним з моменту реєстрації в квартирі [ADDRESS] (з 02.02.1993 року) і до смерті [PERSON] За приписами п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Від встановлення факту спільного проживання [PERSON] з її чоловіком, залежить виникнення у заявника права на отримання пенсії у разі втрати годувальника у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання [PERSON] з її чоловіком [PERSON], який помер [INFO], з 02.02.1993 року і до моменту смерті [PERSON]

Outcome: approved