Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

у квітні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, вказуючи, що 2 листопада 2010 року позичальником на підставі її заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір щодо надання кредиту в сумі 5600 грн. Згідно з умовами кредитування [PERSON] повинна була погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з боржника в сумі 14925 грн. 52 коп. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що при оформленні картки для соціальних виплат отримала кредитну картку, якою без її відому скористався син, знявши кошти. Про те, що з картки були зняті кошти дізналася лише після надходження їй позову. Вважає, що банк був зобовязаний був повідомити її про наявність заборгованості, тоді б вона не допустила утворення даної суми заборгованості. Просила зменшити суму боргу, посилаючись на скрутне матеріальне становище та наявність групи інвалідності. Судом встановлено, що [PERSON] 2 листопада 2010 року на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання батьківських послуг у Приватбанку отримала кредитну картку «Універсальна», відповідно до Тарифів якої отримала кредит у розмірі 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Позичальник прийняв умови надання кредиту фізичним особам і зобовязався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви-анкети та умов кредитування. Згідно розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" прострочена сума заборгованості [PERSON] станом на 28 лютого 2015р. становить - 14925 грн. 52 коп., з яких по кредиту - 5595 грн., по процентах за користування кредитом 6593,59 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 1550 грн., штраф, що складається з фіксованої частини - 500 грн. + процентної складової - 689,93 грн. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виходячи з матеріалів цивільної справи банк виконав свій обовязок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушила умови кредитування та зобовязання по погашенню кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні Позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Ч.2 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути збільшений за погодженням сторін, проте це стосується лише неустойки, яка встановлена законом, однак відповідно до договору сторонами була встановлена договірна неустойка. За змістом ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 1550 грн., штраф, що складається з фіксованої частини - 500 грн. + процентної складової - 689,93 грн. Отже банк за одне й те саме правопорушення передбачив подвійну відповідальність одного виду, що суперечить ст. 61 Конституції України. Вказаною статтею визначено, що ніхто не може бути притягнутий двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином вимога про стягнення штрафу в сумі 500 грн. і 689,93 грн. не ґрунтується законі, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ КБ «ПриватБанк», тому слід стягти заборгованість по кредитному договору та задовольнити позов в цій частині. Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial