Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

29 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності б/н від 04 серпня 2015 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, про причини своєї неявки не повідомила. У позовній заяві зазначено, що 01 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0418/0908/55-019, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 22000,00 доларів США, на строк до 01 вересня 2018 року, зі сплатою за користування кредитом 12,5 % річних, щомісячно в період оплати. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 01.09.2008 року між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0418/0908/55-019-Р-01, за яким відповідач [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків. Окрім того, на забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 01.09.2008 року між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 0418/0908/55-019-Р-02, за яким відповідач [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків. 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначеним даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов?язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов?язків за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 28.07.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 16587,19 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 14103,58 долари США, заборгованість по процентам за користування кредитом 2483,61 долари США. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей\~512-519, 526, 530, 536, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статей 3, 118-120 ЦПК України\~та протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 365951,20 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідачів /а.с.18-20/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідачів (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідачів було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.60/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідачів у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Донеччина», не є можливим у зв?язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною у місті Донецьку /а.с.58,59/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 01 вересня 2008 року юридична особа Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 0418/0908/55-019, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 22000,00 доларів США, на строк до 03 червня 2024 року, зі сплатою за користування кредитом 12,5 % річних, щомісячно в період оплати. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.8-15/. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 01 вересня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» і [PERSON] уклали договір поруки № 0418/0908/55-019-Р-01, за яким [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобов?язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0418/0908/55-019 від 01.09.2008 року /а.с.21-22/. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 01 вересня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» і [PERSON] уклали договір поруки № 0418/0908/55-019-Р-02, за яким [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх його зобов?язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0418/0908/55-019 від 01.09.2008 року /а.с.23-24/. Судом встановлено, що кредитний договір та договори поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами Акціонерного комерційного інноваційного банку «Сведбанк», та особисто [PERSON], [PERSON], [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25.12.2012 року серії ВР № 262635, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 1306,1307, 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов?язаннях. /а.с.26-33/. Згідно витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (Перелік прав вимоги за кредитами) між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25 травня 2012 року, за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги щодо стягнення заборгованності з боржника [PERSON] за кредитним договором № 0418/0908/55-019 від 01.09.2008 року, забезпеченого договором поруки № 0418/0908/55-019-Р-01 (поручитель [PERSON]В.) та договором поруки № 0418/0908/55-019-Р-02 (поручитель [PERSON]Є.) /а.с.25/. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Статтею 517 ЦК України встановлені докази набуття новим кредитором прав у зобов'язанні. За своєю природою, зобов'язання має визначеного боржника та кредитора, а право вимоги до боржника має виключно кредитор у даному зобов'язанні, підтвердженням чого є правовстановлюючий документ, а саме: правочин, на підставі якого у даного кредитора виникло і існує таке право на момент звернення з вимогою. Отже, закон пов'язує перехід права вимоги від одного кредитора до іншого із передачею йому документів, що засвідчують таке право, тобто в даному випадку - оригіналу кредитного договору № 0418/0908/55-019 від 01.09.2008 року та договорів поруки № 0418/0908/55-019-Р-01 від 01.09.2008 року та № 0418/0908/55-019-Р-02 від 01.09.2008 року. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 22000,00 доларів США. Відповідно до п.11.6 кредитного договору, він вступає в силу з дня його підписання сторонами і скріплення печаткою Банку і діє до повного виконання сторонами зобов?язань за даним договором /а.с.8-15/ Згідно наданої позивачем довідки від 28.07.2015 року по кредитному договору № 0418/0908/55-019 від 01.09.2008 року, станом на 28.07.2015 року позичальник має заборгованість за кредитним договором у сумі 14103,58 доларів США /а.с.7/. Відповідно до п.1.3 кредитного договору та п.1 додаткової угоди № 1 до кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5% річних. Згідно наданого позивачем розрахунку за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 28 липня 2015 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 2483,61 долари США /а.с.7/ Суд визнає правильним представлений ПАТ «Дельта Банк» розрахунок суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по заборгованості за кредитом та заборгованості по процентами за користування кредитом за кредитним договором № 0418/0908/55-019 від 01.09.2008 року, що станом на 28.07.2015 року складає 16587,19 доларів США. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Відповідно до п.9.1 кредитного договору у випадку невиконання позичальником та / або майновим поручителем / іпотекодавцем будь-яких своїх зобов?язань за цим договором та / або умов договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1 цього договору, та / або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.п. 3.1, 3.3 цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов?язаний виконати зазначені зобов?язання /а.с.8-15/. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель\~\~поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за\~\~порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою\~статті 543 ЦК України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Відповідно до роз?яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). ПАТ "Сведбанк" володіє банківською ліцензією \~№\~38, яка зареєстрована 30.11.1991 р. за № 69 на право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1. та п. п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність", серед яких передбачено право здійснювати операції з валютними цінностями, Дозволом № 38-2 від 11.10.2001 р. з додатком, в якому наведено перелік операцій, які має право здійснювати ПАТ "Сведбанк" з валютним цінностями. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх обов'язків поручителя і не сплачують позивачу заборгованість [PERSON] Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договорами поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог\~статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI\~та положень\~статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved