Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , Лемешівської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,68 га (0.60 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,08 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Підберезівської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 24.12.1993 року №16/5, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер [PERSON] . За час життя він склав заповіт, в якому все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] порівно. [PERSON] від спадщини після померлого [PERSON] відмовилась. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Лемешівської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнає повністю, просить справу розглядати у її відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 2 листопада 2004 року, який було посвідчено секретарем Лемешівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №17 видно, що [PERSON] все своє майно посвідчив [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса від 11 липня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] було відмовлено. З довідки Лемешівської сільської ради №192 від 23.05.2019 року вбачається, що заповіт у сільській раді посвідчувався 22 листопада 2004 року за реєстраційним номером 13. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцями за заповітом є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом. Інший спадкоємець [PERSON] від заповіданої їй спадщини відмовилась. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до архівного витягу з рішення сесії Підберезівської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 24 грудня 1993 року №16/5, [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,60 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON] входять вказані вище земельні ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом після померлого [PERSON] , має право на спадкування його майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її ім`я в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Лемешівської сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved