Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 237 від 04.04.2008 року. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 237 від 04.04.2008 року зі змінами та доповненнями внесеними додатковою угодою №1 від 04.04.2008. Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 Кредитного договору Банк надав Позичальнику на умовах цього договору Кредит в сумі 60 000,00 грн, а Позичальник зобов`язався отримувати, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,7 процентів річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався готівкою на 120 місяців, остаточний строк повернення 03.04.2018. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено між Банком та [PERSON] іпотечний договір від 04.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського районного нотаріального округу Андрєєвою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 832. Згідно п. 1.1.-1.2 Іпотечного договору Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] [ADDRESS] належить іпотекодавцю на праві приватної власності реєстрований номер в електронному реєстрі права власності на майно 4026077 від 18.12.2003.Пунктами 3.1.3., 4.3. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання за Кредитним договором та/або цим Договором. Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається Іпотекодержателем самостійно на момент реалізації Права іпотеки, у тому числі, але не виключно: основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісійну винагороду, визначену Кредитним договором, нараховані та несплачені на момент реалізації Права застави штрафні санкції за порушення зобов`язань за Кредитним договором (пеня, штраф), витрати, понесені Іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати Іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце, спричинені Іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет Іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку платежу Зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. При цьому, у разі порушення Зобов`язання та/або умов цього Договору та прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, Іпотекодержатель зобов`язаний надіслати Іпотекодавцю та Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного Зобов`язання, вимога про його виконання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого стоку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Направити таку вимогу про усунення порушення Іпотекодавцю не уявляється можливим, оскільки її останнє відоме місце реєстрації знаходиться на непідконтрольній українській владі території, офіційна електронна адреса невідома, а нормами чинного законодавства не врегульоване питання направлення будь-якої кореспонденції особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території. До того ж, п. 6.1. Іпотечного договору передбачено, що положення ч. 2 цього пункту не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Оскільки, Позичальником та/або Іпотекодавцем вимоги Банку задоволено не було, заборгованість не погашено, Банк звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з Позичальника та поручителя. Рішеннями Старобільського районного суду Луганської області від 17.10.2016 справа 431/3685/16 та від 27.04.2020 було солідарно стягнуто заборгованість справа 431/217/20 з [PERSON] Позичальник, починаючи з 2014 року почав порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 13.06.2016 утворилась заборгованість в розмірі 25 659,95 грн,у тому числі:борг за Кредитом в розмірі 18 394,75 грн; проценти за користування Кредитом з 02.09.2014 по 02.06.2016 в розмірі 5 391,77 грн; інфляційні втрати Банку з квітні 2015 року по травень 2016 року за прострочення сплати Кредиту в розмірі 465,05 грн;інфляційні втрати Банку з вересня 2014 року по травень 2016 року за прострочення сплати відсотків за користування Кредитом в розмірі 1 133,71 грн;три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 01.04.2015 по 12.06.2016 в розмірі 132,25 грн;три проценти річних за прострочення слати відсотків за користування Кредитом з 02.09.2014 по 12.06.2016 в розмірі 142,42 грн., яку було стягнуто рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 17.10.2016 у справі № 431/3685/16-ц, яке набрало законної сили 28.10.2016. Оскільки заборгованість за Кредитом Відповідачем не погашена та відносини між Банком та Позичальником не припинялися, Банком відповідно до умов Кредитного договору щомісячно нараховувались проценти за користування Кредитом, тому у період з 13.06.2016 по 11.12.2019 утворилась заборгованість в розмірі 16 417,03 грн, у тому числі:проценти за користування Кредитом з 01.07.2016 по 11.12.2019 в сумі 5 209,86 грн;інфляційні втрати Банку з червня 2016 року по листопад 2019 року за прострочення сплати Кредиту в сумі 5 374,74 грн;інфляційні втрати Банку з червня 2016 року по листопад 2019 року за прострочення сплати процентів за користування Кредитом в сумі 3 251,28 грн;три проценти річних за прострочення сплати Кредиту з 13.06.2016 по 10.12.2019 в сумі 1 618,82 грн;три проценти річних за прострочення слати процентів за користування Кредитом з 13.06.2016 по 10.12.2019 в сумі 962,33 грн, яку було стягнуто рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27.04.2020 у справі № 431/217/20, яке набрало законної сили 07.08.2020. Станом на 17.08.2020 заборгованість за кредитним договором не погашена, вищевказані рішення Старобільського районного суду відповідачем не виконані, що підтверджується виписками по рахункам позичальника. На підставі викладеного, позивач просить суд звернути стягнення на майно, передане в іпотеку, відповідно до іпотечного договору від 04.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області Андрєєвою Н.В. зареєстрованого в реєстрі за № 832, а саме: а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Стягнути з [PERSON] на користь позивача суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.57). Відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судові засідання неодноразово не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись через оголошення на сайт Судова влада України (а.с. 58,60,62). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україну, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 06.11.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 04.04.2008 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був кредитний договір № 237 (а.с.5-6). Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 Кредитного договору Банк надав Позичальнику на умовах цього договору Кредит в сумі 60 000,00 грн, а Позичальник зобов`язався отримувати, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15,7 процентів річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався готівкою на 120 місяців, остаточний строк повернення 03.04.2018. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено між Банком та [PERSON] іпотечний договір від 04.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського районного нотаріального округу Андрєєвою Н.В. , зареєстровано в реєстрі за № 832 (а.с.12-15). Згідно п. 1.1.-1.2 Іпотечного договору Предметом іпотеки є нерухоме майно- квартира [ADDRESS] [ADDRESS] . Квартира належить іпотекодавцю на праві приватної власності реєстрований номер в електронному реєстрі права власності на майно 4026077 від 18.12.2003. Пунктами 3.1.3., 4.3. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання за Кредитним договором та/або цим Договором. Згідно копії рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.10.2016 справа 431/3685/16-ц було стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного банку «Державний ощадний банк» з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 04.04.2008 року № 237 за період з вересня 2014 року по травень 2016 року (а.с.18-19). Згідно копії рішення Старобільського районного суду Луганської області від 27.04.2020 справа 431/217/20-ц було стягнуто солідарно на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 04.04.2008 року № 237 за період з травня 2016 року по грудень 2019 року (а.с.20-21). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] є приватною власністю [PERSON] (а.с.22). Згідно виписок по рахунку клієнта [PERSON] , заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 17.08.2020 в загальній сумі становить 42076,98 грн., яка не погашена (а.с.23-35). Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України). Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з боржника не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Позивач не може бути позбавлений права власного вибору щодо застосування передбачених механізмів, а також одночасного їх застосування. В даному випадку усунення можливості подвійного стягнення вимог позивача на підставі обох відповідних механізмів захисту його порушених прав та інтересів має здійснюватися на стадії виконання судового рішення, а не шляхом обмеження прав позивача. Наведена позиція узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05.12.2018 у справі № 344/14521/14-ц. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначає, що направити на адресу Іпотекодавця [PERSON] вимогу про усунення порушення не можливо, оскільки останнє відоме її місце реєстрації - [ADDRESS] , яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, офіційна електронна адреса невідома, а нормами чинного законодавства не врегульоване питання направлення будь-якої кореспонденції особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст.629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.33, ч.1 ст.41 Закону України "Про іпотеку" у випадку не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору, а саме: не виконав зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, таким чином позичальником та/або іпотекодавцем [PERSON] вимоги Банку задоволено не було, заборгованість не погашено, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з позивача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved