Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку, виселення, посилаючись на наступні обставини. З 01.03.2008 року [PERSON] вселився в гуртожиток ДП "Шахта імені Максима Горького", розташований за адресою: [ADDRESS], який призначений для проживання одиноких осіб. З дозволу адміністрації підприємства разом з [PERSON] в гуртожиток вселилися його дружина - [PERSON] та її неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Так, сім'я [PERSON] займає 3 койко-місця в кімнаті № [NUMBER]. Плата за користування гуртожитком встановлюється наказами керівника підприємства і з 01.09.2008 року для сім'ї [PERSON], які не належать до працівників, пенсіонерів або інвалідів шахти, складає 200 грн, а з 01.03.2011 року і до теперішнього часу - 350 грн щомісяця за 1 койко-місце. Проте, плату за проживання в гуртожитку відповідачі вносять несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.03.2008 року до 30.11.2013 року мають заборгованість в розмірі 8350 грн, яку позивач просить стягнути з них солідарно. Крім того, у зв'язку з невиконанням обов'язку оплачувати проживання в гуртожитку, позивач просить виселити [PERSON] з кімнати, яку він займає, з наданням іншої кімнати з меншою житловою площею. Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Пояснила, що тарифи за проживання у гуртожитку встановлювалися наказами керівника підприємства на підставі калькуляції вартості витрат на обслуговування будинку і ніколи не оскаржувалися мешканцями гуртожитку, в тому числі і відповідачами. Відповідачі не належать до категорії осіб, яким надаються пільги. Не заперечувала, що в з вересня 2008 року до вересня 2011 року відповідачі мали пільги, які одноразово надавалися комендантом гуртожитку з дозволу адміністрації підприємства. Відповідачі систематично мають заборгованість за проживання в гуртожитку, зверталися до адміністрації підприємства щодо її розстрочення та відстрочення. Враховуючи призначення поточних платежів, внесених за попередні періоди, фактично заборгованість відповідачів за проживання у гуртожитку виникла за період з 01.05.2012 року до 30.11.2013 року в розмірі 8350 грн. При цьому, поточний ремонт кімнат здійснюється за рахунок їх мешканців, тому плата за проживання в гуртожитку перерахунку не підлягає. Крім того, відповідачі підлягають виселенню з кімнати № [NUMBER] до іншої кімнати з меншою житловою площею, оскільки вони систематично не вносять плату за проживання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вселився в гуртожиток не як одинока особа, а з сім'єю. Встановлення тарифу за проживання в їх кімнаті в розмірі 1050 грн щомісячно є завищеним, оскільки не відповідає якості послуг з утримання будинку. Так, за власник рахунок його сім'я замінила вхідні двері та вікно в кімнаті, неодноразово переклеювала шпалери та фарбувала, оскільки в житловому приміщенні через сирість виникає пліснява. Також, потребують ремонту та поліпшення місця загального користування. Крім того, розмір доходу його сім'ї на кожного члена менше прожиткового мінімуму, тому він має право на пільги. Визнав, що його сім'я оплачувала проживання в гуртожитку несвоєчасно та не в повному обсязі через скрутне матеріальне становище. Проте, за першої можливості вони погашали заборгованість за попередні періоди. Виселення до іншої кімнати вважає незаконним, оскільки в такому разі погіршаться житлові умови його сім'ї. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні поясненням [PERSON] Зазначила про неможливість нарахування плати за вказаним тарифом, оскільки він не погоджений відповідним рішенням органу місцевого самоврядування. На її неодноразові звернення до теперішнього часу підприємство не надає розрахунку економічного обґрунтування тарифу для його погодження на сесії Донецької міської ради. Площа житлової кімнати, яку вони займають, складає 16,4 кв.м, тобто за нормою вона не призначена для проживання 3 осіб, проте плата нараховується на 3 койко-місця, оскільки з нею проживає неповнолітній син, [INFO]. Представники відповідачів в задоволенні позову просили відмовити. Посилалися на недоведеність позовних вимог про стягнення заборгованості за проживання, оскільки тарифи, за якими вона нараховувалася не погоджені відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, тому не підлягають застосуванню. Позовні вимоги про виселення вважали незаконними. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами, має вноситися власниками чи наймачами своєчасно, повнолітні члени родини власника чи наймача несуть солідарну майнову відповідальність за вказаними зобов'язаннями. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що п'ятиповерховий будинок [ADDRESS] є приміщенням гуртожитку ДП "Шахта імені Максима Горького" з кількістю кімнат - 77. В тому числі кімната № [NUMBER] має житлову площу 16,9 кв.м (а.с. 45-66). Згідно статуту ДП "Шахта імені Максима Горького" засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України, створене з метою виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг для отримання прибутку і, здійснюючи господарську та інші види діяльності, має право з власної ініціативи приймати будь-які рішення, що не суперечать чинному законодавству (а.с. 33-44). Згідно положення про гуртожиток ДП "Шахта імені Максима Горького" він надається для проживання одиноких громадян, пенсіонерів шахти, осіб, які виконують роботи або надають послуги для шахти. Житлові приміщення знаходяться в спільному користуванні декількох осіб, що не перебувають в сімейний стосунках (п.1.1). В разі необхідності за зверненням мешканців з дозволу адміністрації підприємства може бути виділене житло для проживання сімей працівників підприємства (п.1.2). Особам, які вселяються в гуртожиток надається житлова площа (койко-місце) (п.3.1). Особи, які проживають в приміщеннях, що знаходяться в їх окремому користуванні, вправі вселяти в них своїх неповнолітніх дітей (п.3.3). Мешканці гуртожитку зобов'язані своєчасно вносити плату за користування житловою площею (койко-місце) за встановленим тарифом (п.3.1). Мешканці гуртожитку зобов'язані проводити поточний ремонт приміщень, які знаходяться в їх окремому користуванні (побілка стелі, стін, фарбування або обклейка стін шпалерами, фарбування радіаторів, віконних рам з внутрішньої сторони, підвіконь, дверей, вбудованих меблів, встановлення віконного скла, фарбування підлоги, ремон електропроводки), здійснюється за рахунок мешканців (п. 3.4). Оплата за користування койко-місцем здійснюється за встановленим тарифом згідно наказу на підприємстві не пізніше 10 числа наступного за оплачуваним місяцем (п. 4.1). В разі не внесення плати за проживання протягом двох місяців поспіль, мешканець гуртожитку може бути виселений без надання іншого житла (п.5.4) (а.с. 68-69). На підставі заяви від 10.03.2008 року [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та її неповнолітнім сином - [PERSON], [INFO], вселені в гуртожиток ДП "Шахта імені Максима Горького", розташований за адресою: [ADDRESS], де їм надано для проживання 3 койко-місця в кімнаті № [NUMBER] (а.с. 76). В судовому засіданні відповідачами визнано, що вони не є і ніколи не були працівниками, пенсіонерами або інвалідами шахти. Наказом директора ДП "Шахта імені Максима Горького" № 397 від 22.08.2008 року встановлено плату за 1 койко-місце для осіб, які проживають в гуртожитку і не є працівниками, пенсіонерами або інвалідами шахти, в розмірі 200 грн щомісяця (а.с. 72). Наказом директора ДП "Шахта імені Максима Горького" № 109 від 01.03.2011 року встановлено плату за 1 койко-місце для осіб, які проживають в гуртожитку і не є працівниками, пенсіонерами або інвалідами шахти, в розмірі 350 грн щомісяця (а.с. 71). Розмір тарифу у зв'язку зі збільшенням вартості комунальних послуг та ростом мінімальної заробітної плати підтверджується калькуляцією вартості проживання в гуртожитку, затвердженою директором ДП "Шахта імені Максима Горького" від 20.12.2010 року (а.с. 67). Повноваження щодо встановлення граничних розмірів плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах, надані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)». Розпорядженням облдержадміністрації від 30.12.03 № 813 «Щодо впорядкування тарифів на окремі види послуг» виконавчим комітетам сільських, селищних, міських рад рекомендовано регулювати (встановлювати) підприємствам та організаціям комунальної власності відповідної територіальної громади та погоджувати з підприємствами, організаціями, які не належать до комунальної форми власності, граничні розміри плати за проживання у гуртожитках підприємств, установ та організацій громадян, іноземців і осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах. Враховуючи відсутність відповідних актів виконавчого комітету Донецької міської ради щодо коригування тарифів встановлених наказами директора ДП "Шахта імені Максима Горького" № 397 від 22.08.2008 року та № 109 від 01.03.2011 року, суд приходить до висновку, що вони є чинними і підлягають застосуванню для нарахування плати за проживання в гуртожитку. Наказом директора ДП "Шахта імені Максима Горького" № 371 від 30.10.2012 року встановлено плату за 1 койко-місце для осіб, які проживають в гуртожитку і не є працівниками, пенсіонерами або інвалідами шахти, в розмірі 350 грн щомісяця (а.с. 70). Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким визначено механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги повинні надаватися з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Для погодження уповноваженим органом тарифів на зазначені послуги, відповідно до пункту 32 Порядку, суб'єкт господарювання повинен отримати висновок щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов'язаних з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який надається Держцінінспекцією України у порядку, затвердженому Мінекономрозвитку (зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2013 № 602). В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час Держцінінспекцією України висновок щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат, пов'язаних з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не надавався, тариф плати за проживання в гуртожитку згідно наказу директора ДП "Шахта імені Максима Горького" № 371 від 30.10.2012 року не погоджувався. Таким чином, суд вважає, що нарахування плати за проживання в гуртожитку відповідачам має здійснюватися за 3 койко-місця: з 01.09.2008 року за тарифом згідно наказу № 397 від 22.08.2008 року в розмірі 200 грн щомісяця за 1 койко-місце, та з 01.03.2011 року за тарифом згідно наказу № 109 від 01.03.2011 року в розмірі 350 грн щомісяця за 1 койко-місце. Зазначені накази відповідачами не оскаржувалися, встановлені тарифи визнавалися, про що свідчать їх заяви про розстрочення та відстрочення заборгованості за проживання в гуртожитку (а.с. 74-75). З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачам з 01.03.2008 року нараховувалася плата за проживання в гуртожитку по 280 грн щомісяця, розмір якої ними в судовому засіданні не оскаржується, з 01.09.2008 року - по 600 грн щомісяця (200 грн х 3 койко-місця), з 01.03.2011 року - по 1050 грн щомісяця (350 грн х 3 койко-місця). При цьому, 01.09.2008 року до 01.09.2011 року відповідачам надавалися пільги (знижки) завідувачем гуртожитку, які до плати за проживання не враховувалися. (а.с. 98-100). Враховуючи призначення платежів згідно квитанцій, відповідачі не в повному обсязі вносили плату за проживання в гуртожитку з 01.05.2012 року до 30.11.2013 року, що визнано ними в судовому засіданні, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 8350 грн (а.с. 100-130). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що розрахунок заборгованості складений нею на підставі нарахувань, які надаються завідувачем гуртожитку згідно встановлених наказами на підприємстві тарифів, і внесених відповідачами оплат. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку ґрунтуються на законі та доведені в судовому засідання, тому підлягають задоволенню. Доводи відповідачів в цій частині є неспроможними. При цьому, невиконання обов'язку оплачувати проживання відповідно до ст. 132 ЖК України не є підставою виселення з гуртожитку, в тому числі з наданням мешканцям іншої жилої площі. Позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на законі, тому в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial