Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

09 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 08839, виданого на підставі рішення Коларівської сільської Ради народних депутатів від 25 травня 1997 року № 56, йому належить земельна ділянка площею 0,12 га, що розташована по [ADDRESS], яка була йому виділена для будівництва та обслуговування індивідуального будинку. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 799. Згодом з'ясувалось, що під час виготовлення державного акту на право приватної власності на землю виконавцем було допущено багато орфографічних помилок, а саме: місце проживання позивача зазначено "с. Капустяне", хоча повинно бути вказано "с. Капустине"; в акті є незастережні підчищення та виправлення у написанні площі земельної ділянки, які ніким незастережні та не завірені печаткою; місце розташування спірної земельної ділянки в акті вказано "СВТ Коларівської", замість "[ADDRESS]". Рішенням Реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області від 21 лютого 2014 року № 11093019 позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю містить вищевказані помилки. Житловий будинок, який розташований на спірній земельні ділянці належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 130 від 30 вересня 1982 року. Помилки в Державному акті на право приватної власності на землю перешкоджають йому розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд. З метою захисту порушеного права, позивач змушена звернутися до суду із позовом та просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від його представника до суду надійшла заява, відповідно до якої заявлені позовні вимоги свого довірителя вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач - Коларівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, причину суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Реєстраційна служби Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. На підставі договору купівлі-продажу № 130 від 30.09.1982 року [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11). Рішенням виконкому Коларівської сільської Ради народних депутатів від 25.05.1997 року №56 позивачу була передана у власність земельна ділянка площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування індивідуального будинку (а.с. 4). На підставі цього рішення був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 08839 від 31.05.1997 року на ім'я [PERSON] (а.с. 4). Належність земельної ділянки [PERSON], також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 5-9), технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки наданої у власність позивачу (а.с. 24-31), а також постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20.06.2013 року, відповідно до якого скасоване рішення Жовтневої районної ради Миколаївської області № 20 від 24.01.1989 року в частині оформлення права власності за радгоспом ім. Коларова на буд. [ADDRESS] (а.с. 32). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 11093019 від 21.02.2014 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії МК № 08839 від 31 травня 1997 року, виданого Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, містяться пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, підчищення та виправлення у площі земельної ділянки та невірно зазначена адреса. Місце розташування земельної ділянки вказано - СВТ "Коларівської", в той час як довідка з Коларівської сільської ради № 146 від 17.02.2014 року містить адресу: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається з листа-відповіді Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 258-є/03-03 від 03 квітня 2014 року, позивачу відмовлено у виправлені помилки в Державному акті, оскільки виправлення помилок в Державному акті не входить до компетенції сільської ради (а.с. 12). Статтею 5 Закону передбачена реєстрація речових прав та їх обтяжень відносно земельних ділянок. Відповідно до ст. 19 Закону Державна реєстрація прав відносно земельної ділянки проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України, з 1 січня 2013 року, право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Відповідно до п. 26 Постанови КМУ від 22.06.2011 року № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Пунктом 27 цього Порядку, встановлено, що документами, які підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на земельну ділянку, що набута у власність до 01.01.2013 року, можуть бути лише державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою або рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.п.9, п.п 10). Частиною 3 ст. 152 ЗК України, одним зі способів захисту прав громадян на земельну ділянку - є визнання права. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Враховуючи те, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю містить пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, підчищення та виправлення у площі земельної ділянки та невірно зазначена адреса - місце розташування земельної, на зазначеній земельній ділянці знаходиться будинок, що належить позивачу, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved