Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач 08.04.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнювала (а.с.22-24), та остаточно просила визнати за нею право власності на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1979 року; 1/2 частина квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого Нікопольським ЖЕО 06.10.1997 року та зареєстрованого у Нікопольському МБТІ за № 35-8393. [PERSON] за життя склала заповіт від 20.01.1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 36, згідно якого належну їй на праві власності 1/2 (одну другу) частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS], та усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла їй-позивачу. У встановлений законом строк вона звернулась до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.11.2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2511, на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого Нікопольським ЖЕО 06.10.1997 року та зареєстрованого у Нікопольському МБТІ за № 35-8393, довідки МБТІ м. Нікополя № 01575 від 23.10.2000 року. Однак, листом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 3374/02-14 від 24.12.2014 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану частину житлового будинку. Для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду. Згідно довідки КП «НМБТІ» № 2569 від 13.01.2015 року право власності на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1979 року. У зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності від 27.08.1979 року ім'я її бабусі вказано як „[PERSON]" замість вірного „[PERSON]", вона-позивач звернулась до ВГІРФО Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області для надання їй перекладу ім'я її бабусі. Згідно довідки, ВГІРФО Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.12.1996 року видав згідно форми-заяви паспорт серії [NUMBER] на ім'я її бабусі - [PERSON]. Згідно «Словника власних імен людей», Видавництво «Наукова Думка»., Київ - 1972 р., стор. 96, - ім'я „Ирина" перекладається з російської українською у двох варіантах, як „[PERSON]" і „[PERSON]". Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.7,8,42). Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.43,44). Проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1217,1218,1220-1223,1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України. У судовому засідання встановлено наступне. [INFO] померла - [PERSON] (а.с.10,39-41). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1979 року; 1/2 частина квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого Нікопольським ЖЕО 06.10.1997 року та зареєстрованого у Нікопольському МБТІ за № 35-8393 (а.с.15,16,38,50). [PERSON] за життя склала заповіт від 20.01.1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 36, згідно якого належну їй на праві власності 1/2 (одну другу) частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS], та усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла позивачу - [PERSON] (а.с.49,52). Після смерті [PERSON] Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 797/2000 (а.с.47-53), з матеріалів якої вбачається наступне. 20.09.2000 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON], яка діяла за неповнолітню [PERSON], [INFO] (а.с.48), про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на квартиру [ADDRESS]. Також в заяві зазначила, що спадкоємців згідно ст. 535 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), а також чоловіка, що пережив спадкодавця, немає. Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.11.2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2511, на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого Нікопольським ЖЕО 06.10.1997 року та зареєстрованого у Нікопольському МБТІ за № 35-8393, довідки МБТІ м. Нікополя № 01575 від 23.10.2000 року (а.с.50,51,53). Як вбачається з листа Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 3374/02-14 від 24.12.2014 року (а.с.9), позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану частину житлового будинку - свідоцтво про право власності від 27.08.1979 року. Для вирішення цього питання позивачу було рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду. Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності від 27.08.1979 року, виданого Нікопольським ГКХ на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради від 15.08.1979 року № 453, [PERSON] на праві приватної часткової власності належить 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.16). У зв'язку з тим, що у Свідоцтві про право власності від 27.08.1979 року ім'я спадкодавця [PERSON] вказано як „[PERSON]" замість „[PERSON]", позивач звернулась до ВГІРФО Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області для надання їй перекладу ім'я [PERSON] Згідно Довідки, ВГІРФО Нікопольського МВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.12.1996 року видав згідно форми-заяви паспорт серії [NUMBER] на ім'я - [PERSON]. Згідно «Словника власних імен людей», Видавництво «Наукова Думка»., Київ - 1972 р., стор. 96, - ім'я „Ирина" перекладається з російської українською у двох варіантах, як „[PERSON]" і „[PERSON]" (а.с.11). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право власності на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], загальною площею - 96,5 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м.

Outcome: approved