Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця села Щекичин Корецького району Рівненської області, на свою користь на утримання їх дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21 жовтня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син - [PERSON]. В порушення встановлених Сімейним кодексом України обов'язків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також утримувати тимчасово непрацездатну дружину до досягнення дитиною трьох років, відповідач не виконує вказаних обов'язків, а саме - не надає їй добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, хоча може таку допомогу надавати, адже є працездатним, має неофіційний заробіток (дохід), який очевидно витрачає на свої потреби, оскільки не купує дитині ні одягу, ні взуття, ні іграшок. Вказує, що їхній син постійно проживає з нею, перебуваючи на її вихованні та повному утриманні, у зв'язку з чим вони постійно потребують матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Пояснила, що подружні стосунки з уже колишнім чоловіком - відповідачем по справі [PERSON] вони фактично припинили в листопаді 2014 року, з того часу разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, вона проживає у квартирі своєї матері в м.Рівне, а відповідач - у своїх батьків в с.Щекичин Корецького району. Разом з тим, за цей період матеріальної допомоги на дитину від відповідача вона так і не отримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно, а на дитину спроможний сплачувати аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого чинним Сімейним та Бюджетним законодавством України. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Учасниками цивільного процесу в судовому засіданні були визнані ті обставини, і це також вбачається з поданих ними документів та копій документів, що з 21 жовтня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.2, 3). Місце проживання дитини зареєстроване за місцем проживання матері, тобто позивача по справі, за адресою - [ADDRESS], що вбачається з довідки про реєстрацію та склад сім'ї від 03.03.2015 р. №310, виданої [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕО ЖБК". Зі слів позивачки, вони разом із сином проживають в м.Рівне, однак за іншою фактичною адресою. З виданої [PERSON] управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому довідки від 10.02.2015 р. №656 вбачається, що позивач перебуває на обліку вказаного органу соціального захисту населення як тимчасово непрацездатна, де отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини. Станом на 01 лютого 2015 року розмір такої допомоги становить 1012 грн. 50 коп. Також документально підтверджено і встановлено, що з 08.12.1998 р. місце проживання відповідача зареєстроване за адресою - село Щекичин Корецького району Рівненської області (а.с.6), де [PERSON], з його слів, проживає й фактично. За цією ж адресою зареєстровані його мати та брат (а.с.14). Як слідує з виданої [PERSON] Щекичинською сільською радою Корецького району Рівненської області довідки від 03.02.2015 р. №76, згідно записів у його трудовій книжці відповідач ніде не працевлаштований з жовтня 2007 року. Як він пояснив суду, на сьогодні [PERSON] теж ніде офіційно не працює, обмежуючись тимчасовими заробітками, тому має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.184, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як передбачено ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання… дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на одну особу - 1176 грн., встановленого з 01 січня 2015 року статтею 7 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VIІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", тобто в розмірі 588 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття, та в розмірі 588 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Задовольняючи частково позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або ж неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати сина до досягнення ним повноліття. Між тим, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів дозволяє їх сплачувати в означеному вище розмірі, адже [PERSON] є працездатним, а інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців відповідач не має, принаймні документальних даних про це суду не надав. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (588 помножити на шість місяців = 3528 грн.), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач також документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді витрат в розмірі 1380 грн. на правову допомогу адвоката, тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача.

Outcome: partial