Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

12 березня 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк» або Банк) звернулося до суду позовом, який в подальшому уточнив про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 23 березня 2018 року в загальній сумі 15121 грн. 37 коп., яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 10366,81 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 760,74 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в сумі 2797,56 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 696,26 грн. В обґрунтування свого позову зазначав, що 23 березня 2018 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ "КБ "Приватбанк" з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. В судове засідання представник позивача за позовом не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяви з проханням здійснити заочний розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 30 липня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 23 березня 2018 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ "Приватбанк», за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з даним договором до його укладання і погодився з його умовами. Відповідно до змісту Умов та правил надання банківських послуг сторони узгодили, умови повернення Банку кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку та інші зобов`язання за Договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, а позичальник навпаки, порушив його умови в частині своєчасної та повної сплати кредитних платежів, тому за ним утворилася загальна заборгованість станом на 23 грудня 2019 року в сумі 15121 грн. 37 коп., яка складається з наступного:заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 10366,81 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 760,74 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в сумі 2797,56 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 696,26 грн. Вказана заборгованість до цього часу не погашена. Тому виходячи з положень ст.ст. 526, 530, 552, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 2102 грн.

Outcome: approved