Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

01 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення нею навчання (а.с. 1-2). Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі (а.с. 22). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.32). Крім того, надав письмовий відзив, в якому позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він офіційно працює, навчається на платній основі заочно в Харківському національному аграрному університету на 5 курсі, крім того утримує неповнолітню дитину від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] та утримує і доглядає тяжкохворого батька, інваліда ІІ групи, який внаслідок онкологічної хвороби потребує постійного дороговартісного лікування. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини доходів (а.с. 29-56). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачкою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 103 (а.с.4). Батьки позивачки: [PERSON] та [PERSON] , у шлюбі не перебувають, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 вересня 2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 106 (а.с.5). [PERSON] , [INFO] є студенткою денної форми навчання 3 курсу, відділення велоспорту в Комунальному закладі "Донецький обласний спеціалізований коледж спортивного профілу ім С. Бубки", строк навчання - з вересня 2018 року по червень 2022 року (а.с.7,8). Відповідач [PERSON] на підставі виконавчого листа Краснолиманського міського місцевого суду Донецької області від 03 липня 2006 року виплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), до досягнення нею повноліття, до [INFO] (а.с.7). Після досягнення повноліття та продовження навчання [PERSON] отримує незначну стипендію, у зв`язку з чим перебуває на утриманні матері [PERSON] , відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 265 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання - безоплатно, отримує стипендію в розмірі 537,23 грн., потребує матеріальної допомоги для покриття витрат на проживання, їжу, одяг, тощо. Відповідач [PERSON] , [INFO] , з 28 січня 2020 року офіційно працює на посаді головного лісничого Державного підприємства "Покровське лісове господарство"(а.с.41), має на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.39). Склад сім`ї відповідача : дружина [PERSON] , донька [PERSON] та батько [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Також, відповідач є студентом 5 курсу спеціальності "Лісове господарство" заочної форми навчання Харківського національного університету ім.В.В. Докучаєва (а.с.43). Крім того, відповідач доглядає свого тяжкохворого батька [PERSON] , непрацездатного інваліда ІІ групи (а.с.54), який внаслідок онкологічної хвороби потребує постійного дороговартісного лікування (а.с. 55). Також, враховуючи, що відповідач працює в м.Покровськ - він несе додаткові витрати по оренді житла та проїзду до місця роботи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню частково - відповідач має можливість і зобов`язаний виплачувати аліменти на користь доньки у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/8 частини доходів (заробітку) щомісячно до припинення нею навчання до 30 червня 2022 року. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину - не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак позивачка є повнолітньою особою. Мінімального розміру аліментів на утримання повнолітньої особи діючим законодавством не встановлено. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Позивач, згідно приписів Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial