Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 28 червня 2018 року з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" у сумі 100000 грн. та судовий збір у розмірі 1000,00 грн.; з [PERSON] - кошти у сумі 40353,77 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 28 червня 2018 року о 01 год. 40 хв. біля будинку № 134 по вулиці Космонавтів в місті Миколаєві, [PERSON] керуючи автомобілем Ford з державним номером [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не прийняв мір для безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на стоячий автомобіль Great Wall, державний номер [NUMBER] (який належить йому), який продовжив самовільний рух та відбувся контакт з попереду стоячим автомобілем М21412, який в свою чергу продовжив самовільний рух та здійснив контакт попереду з транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після ДТП [PERSON] залишив місце ДТП. Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 14.12.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В результаті ДТП йому було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 138122,97 грн. На час вчинення ДТП транспортний засіб Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] , яким керував [PERSON] був забезпечений страховим полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АМ2160303 укладений між страхувальником та ПрАТ "УПСК". Звернувшись до ПрАТ "УПСК" з заявою про страхове відшкодування, йому було відмовлено з посиланням на те, що транспортний засіб Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] ввезений на митну територію України 07.11.2015 року у митному режимі "Тимчасове ввезення" на строк до одного року з метою особистого користування громадянином [PERSON] , а тому [PERSON] на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем вищевказаного транспортного засобу. Від представника Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилаючись на те, що 08.11.2017 між [PERSON] та ПрАТ "УПСК" укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2160303, згідно якого об`єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно - правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] . 28 червня 2018 року сталася ДТП за участю транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Great Wall, державний номер [NUMBER] , який належить позивачу. ПрАТ "УПСК" отримало повідомлення про ДТП від позивача та почало розслідування заявленої події, зокрема здійснило запит до Одеської митниціДФС з метою отримання інформації щодо правомірності експлуатації водієм [PERSON] транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] . У відповіді було повідомлено про те, що транспортний засіб Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] перетнув митний кордон України під керуванням Catrici Segiu Lucian. Транспорний засіб ввезено в митному режимі тимчасового ввезення строком до 1 року. Враховуючи, що [PERSON] не є особою, відповідальність якої застрахована полісом № [NUMBER] , а транспортний засіб не може вважатися забезпеченим у розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того, були порушенні строки тимчасового ввезення транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] , оскільки останнім днем вивезення вищевказаного транспортного засобу за межі території України було 07.11.2016 року. Щодо висновку експерта, вважає, що він не відповідає вимогам встановленим ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а саме, у ньому не зазначено, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником транспортного засобу Great Wall, державний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Судом встановлено, що 08 листопада 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ/2160303, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] . 28 червня 2018 року о 01:40 год. по вул.Космонавтів буд. 134 в м.Миколаїв, гр. [PERSON] керував автомобілем Ford державний номер [NUMBER] , був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не прийняв мір для безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на стоячий автомобіль GREAT WALL [NUMBER] (водій якого находився за межами транспортного засобу), який продовжив самовільний рух та проконтактував з попереду стоячим автомобілем М21 412 державний номер [NUMBER] (водій [PERSON] також знаходився поза межами транспортного засобу), який в свою чергу продовжив самовільний рух та про контактував з попереду транспортним засобом DAEWOO LANOS державний номер [NUMBER] ( водій якого [PERSON] також знаходився поза межами транспортного засобу). В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Новобузького районного суду м. Миколаєва від 14.12.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Провадження у справі стосовно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 09 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ "СК "Українська страхова група" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. 03 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 28 червня 2018 року. 03 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" з заявою про страхове відшкодування за пошкоджений 28 червня 2018 року транспортний засіб Great Wall, державний номер [NUMBER] з вини водія [PERSON] . Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" 07 серпня 2018 року за вих. № 170 направлено запит до Державної фіскальної служби України Одеської митниці ДФС щодо надання інформації про перетин (ввозу) транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] , в якому режимі був ввезеним вищевказаний транспортний засіб та анкетні дані особи, яка ввезла вищевказаний транспортний засіб на територію України. Згідно листа Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 27.08.2018 року за вих. № 4114/10/15-70-69, згідно інформації з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України, транспортний засіб Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] , 07 листопада 2015 року перетнув митний контроль України в зоні діяльності Чернівецької митниці ДФС під керуванням [PERSON] . Транспортний засіб ввезено в митному режимі тимчасового ввезення строком до 1 року. 07 березня 2019 року ПрАТ "СК "Українська пожежно-страхова компанія" за вих. № 883/18 на адресу [PERSON] направлено листа про відсутність підстав для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування, з підстав того, що згідно листа № 4114/10/15-70-69 від 27.08.2018 року Одеської митниці Державної фіскальної служби, зазначено, що транспортний засіб Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] ввезений на митну територію України у митному режимі "Тимчасове ввезення" на строк до одного року з метою особистого користування громадянином [PERSON] . Дані обставини свідчать про те, що водій [PERSON] на час настання дорожньо-транспортної пригоди не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2160303 від 08.11.2017 року. Згідно висновку № 19-78 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 13.03.2019 року, сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля Great Wall, державний номер [NUMBER] , з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині, складає 138122,97 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Відповідно до п.1.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Представник відповідача в своєму відзиві посилається на те, що транспортний засіб Ford Mondeo з державним номером [NUMBER] , ввезений на митну територію України у митному режимі "Тимчасове ввезення" на строк до одного року з метою особистого користування іноземцем, а отже відповідно до п.4 ст. 380 Митного кодексу України, водій [PERSON] на час ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована. Так, відповідно до ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Судом встановлено, що страхувальником за полісом №АМ /1191180 є [PERSON] . Укладаючи з даною особою Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АМ /2160303) та приймаючи від [PERSON] страховий платіж, відповідач обізнаний, що страхувальник, є особою, відмінною від тієї, яка тимчасово ввезла автомобіль на територію України з метою використання в особистих цілях. За таких обставин, відповідач повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати за наслідками укладення такого договору в контексті принципів цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання зобов`язання сторонами. За наведених обставин, суд вважає, що відповідач не має законних підстав посилатись на обставини відмінності особи, що ввезла автомобіль на територію України, та особи, яка перебувала за кермом, як на підставу для того, щоб констатувати, що водій [PERSON] , який керував автомобілем у момент ДТП, не є особою, відповідальність якої застрахована згідно з полісом № АМ / 2160303. Крім того, суд зазначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України). Суд наголошує на тому, що суду не надано доказів визнання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АМ /2160303) недійсним. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Great Wall, державний номер [NUMBER] , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000, 00 грн., франшиза - 1000,00 грн. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Представник відповідача в своєму відзиві зазначає, що висновок експерта, не відповідає вимогам встановленим ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а саме, у ньому не зазначено, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок Дане твердження представника відповідача судом не береться до уваги, оскільки при складанні висновку № 19-78 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 13.03.2019 року, вказано, що даний висновок складається для подання до суду та експерт з кримінальною відповідальністю по ст. ст. 384, 385 КК України, ознайомлений. Таким чином, враховуючи передбачений полісом № АМ/2160303 ліміт відповідальності за шкоду у розмірі 100000, 00 грн. це розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача ПрАТ "УПСК", а з відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 38122,97 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивач зазначає що поніс витрати на експертне дослідження у розмірі 2230 гривен. Однак матеріали справи не містять доказів про оплату, відсутня квитанція, платіжне доручення, тощо, відповідно суд вважає що вимога про стягнення витрат на експертне дослідження задоволенню не підлягає. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач ставив дві позовні вимоги щодо двох позивачів, сплативши при цьому судовий збір в загальній сумі 1840грн 80коп., тобто при повному задоволенні позову з відповідачів підлягало стягненню - 1306,97грн з ПрАТ "УПСК" (до нього заявлено 71% від загальної суми позову) та 533,43грн. з [PERSON] (до нього заявлено 29% від загальної суми позову). Враховуючи що позовні вимоги до ПрАТ "УПСК" задоволені в повному обсязі, з нього підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1306,97грн.. З [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 501,42грн. (94% від фактично задоволених позовних вимог).

Outcome: partial