Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить постановити рішення та стягнути на його користь з відповідача в порядку суброгації завдану майнову шкоду в розмірі 3015.40 грн. та судовий збір в сумі 243.60 грн. (а.с.2-3). Свої вимоги мотивує тим, що автомобіль марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER], застрахований позивачем на умовах договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 016371/4002/0000020 від 12.03.2014 року. 19 травня 2014 року в м. Одеса відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом FORD, державний номер [NUMBER], здійснив наїзд на автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Болградського районного суду Одеської області від 17.06.2014 року відповідач [PERSON], [INFO], був визнаний винним у скоєнні цього ДТП та йому було призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн. Згідно Звіту фахівця-автотоварознавця № 05-022 від 13.05.2014 року про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого в результаті пошкодження автомобіля «DAEWOO Lanos», розмір завданих власнику збитків складає 3 015.40 гривен. 13 червня 2014 року позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 3015.40 грн. що підтверджується платіжним дорученням № 000645. Добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає. Заявлену до нього претензію за вих. № 131 від 01.10.2014 року було залишено без відповіді, тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.31). Надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника в заочному порядку (а.с.33-35). Відповідач до суду не прибув, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації (а.с.32). Подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.37). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Судом встановлено, що 19 травня 2014 року, близько о 12 годині 00 хвилин, по вул. Середньофонтанська №30 в м. Одеса, [PERSON] керуючи автомобілем Форд Транзит, державний номер [NUMBER], не витримав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з припаркованим праворуч автомобілем Daeoo Lanos, державний номер [NUMBER]. Під час ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] від 17.06.2014 року(а.с.50), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 497/1580/14-п, провадження № 3-497/595/14, дослідженими в судовому засіданні. Згідно п. 4 ст.61 ЦПК України підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль Daeoo Lanos, державний номер [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. 12 березня 2014 року між ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №016371/4002/000002 (а.с. 6-10). За умовами договору п.3.1.2., страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода ... 20 травня 2014 року потерпілий [PERSON] повідомив про страховий випадок з метою отримання страхового відшкодування звернувшись до ПрАТ "СК "УНІКА" з заявою № 00143349 про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.19). Відповідно до Звіту № 05-022 від 31.05.2014 року про визначення вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля Daeoo Lanos, державний номер [NUMBER], складеного спеціалістом - автотоварознавцем [PERSON], розмір завданих власнику збитків складає 3 820.18 гривен (а.с.11-18). Згідно акту ПрАТ "СК "УНІКА" №00143349 від 10 червня 2014 року було прийнято рішення про виплату [PERSON] - 3015.40 гривен за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.20). Внаслідок настання страхового випадку в результаті зазначеної ДТП, позивачем, тобто ПрАТ "СК "УНІКА", було здійснено виплату страхового відшкодування, шляхом перерахування коштів у розмірі 3015.40 гривен, що підтверджується платіжним дорученням від 13 червня 2014 року №000645 (а.с.21). 01 жовтня 2014 року на адресу відповідача було направлено листи про добровільне врегулювання спору з потерпілим (а.с.22). Так, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства … Таким актом є Закон України "Про страхування", який регулює відносини у сфері страхування, тобто це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Як положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", так і ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, названі правові акти надають страховикові право звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Такий перехід права вимоги до страховика в науці та практиці цивільного права отримав назву суброгація. Суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування. Якщо страхові виплати спрямовані на покриття збитків, що виникли у зв'язку із завданням шкоди здоров'ю страхувальника, право вимоги до винної особи до страховика не переходить. Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті буде мати регресний характер. Таку вимогу страховик може пред'явити до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто така особа (фізична або юридична) повинна бути саме суб'єктом відповідальності. Це означає по-перше, що така особа за своїм правовим статусом повинна мати можливість нести відповідальність за завдані нею збитки (не бути малолітньою, недієздатною тощо). А по-друге, мають бути в наявності необхідні умови притягнення такої особи до відповідальності (протиправна поведінка, шкода, причинний зв'язок, вина (крім випадків, коли відповідальність настає незалежно від вини)). Позовні вимоги позивача повінстю підпадають під дію названих нормативних актів, оскільки відповідач має повну цивільну відповідальність, та був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до положень КУпАП. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" в сумі 3 015,40 гривен. Позовна заява була надіслана до суду поштовим листом, дата на штемпелі якого значиться 17.12.2014 року (а.с.74), тобто відповідно до ст. 257 ЦК України без порушення строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243.60 гривен.

Outcome: approved