Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

15 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 13 січня 2017 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру №45 за адресою м. Дніпро по вул. 20 річчя Перемоги, буд. 13. В зазначенні строки не звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину через те, що в період з 12 червня 2015 року по 20 липня 2017 року він відбував покарання в державній установі "Дніпропетровська установа виконання покарань №4", про смерть батька дізнався лише у вересні 2017 року після чого одразу звернувся з заявою до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини мотивуючи це тим, що було пропущено шестимісячний строк для її подання. На підставі викладеного позивач просить суд визначити додатковий строк в два місяці після набрання законної сили рішення для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася 13 січня 2017 року після смерті [PERSON] (а.с. 2-4). В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за їх відсутності (а.с. 22). Вислухавши доводи та пояснення представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 1987 року народилася [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 01 вересня 1987 року, про що зроблено актовий запис за №2364 (а.с. 5). Відповідно до витягу № 11730105 від 04.09.2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.06.2006 року (а.с. 9). Також встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва від 10 жовтня 2008 року розірвано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 262 (а.с. 39) Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №727202 від 19 січня 2017 року, [PERSON] помер 13 січня 2017 року у віці 54 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №97 (а.с. 10). 15 лютого 2017 року [PERSON] було подано заяву до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], при подачі заяви було зазначено, що інших спадкоємців немає (а.с. 25). Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП № 00614, [PERSON] в період часу з 12.06.2015 року по 20.07.2017 року відбував покарання в державній установі "Дніпропетровська установа виконання покарань № 4", звільнився по закінченню терміну відбуття покарання (а.с. 11). 20 вересня 2017 року Державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON], [INFO], у зв'язку з пропуском строку подачі заяви в шестимісячний термін (а.с. 12). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд приходить до наступного. В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1263 Цивільного кодексу України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У відповідності до ч. 4 ст. 1266 Цивільного кодексу України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється \~строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] та є єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. Також суд приймає до уваги факт поважності пропуску строку подачі заяви до нотаріальної контори позивачем, оскільки останній в зазначений період часу з 12.06.2015 року по 20.07.2017 року відбував покарання в державній установі "Дніпропетровська установа виконання покарань № 4", звільнився по закінченню терміну відбуття покарання. У відповідності до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивач є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved