Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

В провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті батька позивача - [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Авангард» на території Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі ( на місцевості), яке належало спадкодавцеві, як члену КСП «Авангард», який був включений до Списків членів КСП «Авангард», які мають право на земельний пай, але Сертифікат за життя не отримав. Вказане підтверджується копією протоколу загальних зборів уповноважених членів КСП «Авангард» від 28 лютого 1996 року. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивач [PERSON] , як син спадкодавця, який фактично спадщину спадкодавця прийняв, вступивши у фактичне володіння спадковим майном. В березні 2021 року позивач бажаючи оформити право на майно померлого [INFO] батька [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Але державний нотаріус Романова І.С. листом від 27.03.2021 р. роз`яснила, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), також серед поданих документів відсутній документ, що підтверджує прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Стоянове Фрунзівського району Одеської області помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №73 від 11.09.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане повторно Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до копії державного акта про колективну власність на землю КСП «Авангард» Серії ОД 25 від 25.10.1995 та списку членів КСП «Авангард», які мають право на земельний пай, батько позивача [PERSON] - [PERSON] мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), так як помер [INFO] . Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарською підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери; які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності до абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року за № 666/94, (який був чинний на час проведення паювання земель), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність, необхідної для цього землі ,остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 (720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Як вбачається з письмової інформації відділу у Захарівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №36/0-0.192-32/155-21 від 01.03.2021 р. відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишній КСП «Авангард» на території Захарівської селищної ради за гр. [PERSON] відсутні відомості щодо отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). В березні 2021 року позивач бажаючи оформити право на майно померлого [INFO] батька [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Але державний нотаріус Романова І.С. листом від 27.03.2021 р. роз`яснила, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), також серед поданих документів відсутній документ, що підтверджує прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] Факт родинних стосунків позивача та спадкодавця підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис складено 11 серпня 1958 року № 64, в якому батьком позивача вказаний [PERSON] . Відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01.01.2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Оскільки, спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , тоді до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з положеннями ст. ст. 525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син спадкодавця. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, така дія має бути вчинена протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області від 16.03.2021 року № 738, виданої [PERSON] , [INFO] , про те, що його батько [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті в [ADDRESS]. У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім покійного [PERSON] , на день його смерті були зареєстровані та проживали: дрежина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Тобто, позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР свідчить про прийняття спадщини. Про відмову від спадщини позивач не заявляв, інші спадкоємці, які здійснили дії по прийняттю спадщини спадкодавця відсутні. Відповідно до вимог ст.ст.46,69 ЗУ « Про нотаріат»; п.п.4.12, 4.14,4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яка підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 17 розділу Х « Перехідних положень» Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі ( на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку ( пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі ( на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тобто, для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину потрібно подати сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач не має можливості в адміністративному порядку вирішити це питання та оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), так як за життя його батько не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай) на яку має право, як член КСП «Авангард». Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст. 1217 ЦК. Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно з ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved