Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

12.01.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.09.2011 року, близько 12 год. 15 хв. на бул. Верховної Ради у м. Києві з вини відповідача, який керував автомобілем "А3ЛК 2141", д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2011 року. Посилаючись на положення ст. 61 ЦПК України позивач зазначає, що відповідальною особою за завдані збитки є відповідач. В результаті пригоди був пошкоджений автомобіль "РЕНО", д. н. з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] цивільно-правова відповідальність якої, була застрахована в ПрАТ "СК Альфа-Страхування" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АА/З439806, строк дії якого з 28.04.2011 року по 27.04.2012 року. Відповідно до положень п. 40.3. ст. 40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Позивач зазначає, що у зв'язку з залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 зазначеного закону, МТСБУ понесло витрати в розмірі 857,78 грн. Позивач зазначає, що розмір завданих збитків згідно звіту №14 від 14.10.2011 року склав суму в розмірі 58804,72 грн. З урахуванням ВТВ - 3376,64 грн. та в т.ч. ПДВ - 9238,01 грн. 58804,72 грн. - 3376,64 грн. = 55428,08 грн. 55428,08 грн. : 1,2 (без ПДВ) = 46190,07 грн. 55428,08 грн. - 46190,07 грн. = 9238,01 грн. При цьому, втрата товарного вигляду в розмірі 3376,64 грн. та податок на додану вартість в розмірі 9238,01 грн. не відносяться до прямих збитків, а тому не можуть бути включені до суму регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ВТВ та ПДВ становить 46190,07 грн. Позивач зазначає, що 22.09.2011 року потерпіла повідомила про ДТП та 26.11.2011 року з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ. 22.11.2011 року на адресу відповідача було направлено листа про добровільне врегулювання спору з потерпілою, однак, за твердженням позивача, такий лист відповідач проігнорував. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п/п "А" п. 41.1 ст. 41 зазначеного вище закону, позивач 13.01.2012 року здійснив виплату відшкодування потерпілому у розмірі 46190,07 грн. і таким чином виконав покладений на нього обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача зазначений вище розмір регламентної виплати, витрати на залучення аварійного комісара, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.09.2011 року о 12 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем "АЗЛК 2141" д.н.з. [NUMBER] по бул. Верховної Ради в м. Києві не врахував дорожньої обстановки не витримав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди не вчинив заходів щодо безпечного об'їзду, внаслідок чого здійснив наїзд на припарковані автомобілі "Вольво" д.н.з. [NUMBER], "Рено" д.н.з. [NUMBER] та "ЗАЗ 1105" д.н.з. [NUMBER], чим заподіяв матеріальні збитки. Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2011 року, якою відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 12). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п/п А п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 22.09.2011 року потерпіла [PERSON] звернулась до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8). 16.11.2011 року потерпіла [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою про здійсненні регламентної виплати (а.с. 9). З матеріалів справи слідує, що позивач визнав зазначену дорожньо-транспортну пригоду випадком по якому слід сплатити регламентну виплату та сплатив потерпілій страхове відшкодування у розмірі 46190,07 грн., що підтверджується звітом про оцінку №14 від 04.10.2011 року, довідкою про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 22.12.2011 року, наказом №64 від 13.01.2012 року та платіжним дорученням №36 від 13.01.2012 року (а.с. 14-23, 28-29). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до положень п/п 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи, для визначення заподіяного розміру шкоди позивач звернувся до ФОП [PERSON], якому сплатив 857,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5129 від 23.11.2011 року (а.с. 26). Враховуючи встановлені судом обставини справи та з огляду на викладені норми чинного законодавства України суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved