Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості втраченого вантажу при виконанні заявки - договору на перевезення. Підставами позову вважає те, що 07.11.2019 між ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» (замовник) та ТОВ «ВСС-ТРАНС» (перевізник) укладено договір №07/11 від 07.11.2019. Відповідно до умов даного договору замовник доручає, а перевізник надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом по території України згідно заявок замовника. На виконання договору між ТОВ "ПЕСТ.ЮЕЙ" (замовник) та TOB "ВСС-ТРАНС" (перевізник) укладено заявку НВ№ 52 від 08.04.2021 на перевезення вантажу: засоби захисту рослин; маршрут: Черкаська область, Христинівський район, с. Розсішки, 1 - м.Дніпро/м.Запоріжжя; дата та час завантаження - 08.04.2021, до 16:00; дата та час розвантаження - 09.04.2021 до 16:30; адреса розвантаження: 1) м.Дніпро пр .Слобожанський, 20, 2) м.Запоріжжя, вул. Виборгська, 12 ; транспортний засіб - DAF держномер [NUMBER] , причіп - Krone держномер [NUMBER] прізвище водія - [PERSON] ; нормативний простій під завантаженням та розвантаженням - 48 годин. Основними умовами перевезення є: 1) рух автомобіля тільки в денний час доби; 2) зупинки тільки на стоянках, які охороняються; 3) сухий, чистий, цілий (без зовнішніх пошкоджень) тент, кузов причіпу/напівпричіпу автомобіля; 4) рух автомобіля тільки в денний час доби. Відповідно до наказу № 00000000002-VS00-00003 від 09.01.2020 [PERSON] прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів. Згідно товарно - транспортної накладної № П85 від 08.04.2021, перевезення здійснювалося водієм - [PERSON] ; автомобільним перевізником - ТОВ "ВСС-ТРАНС"; замовник (платник) - ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ»"; вантажовідправник - ТОВ «Агроальянс МЛС; вантажоодержувач - ПП "Агросинтез-Плюс»; пункт навантаження - Черкаська область, Христинівський район, с.Розсішки, 1 пункт розвантаження - Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Виборгська, 12. Відповідно до п. 3.13 Договору № 10-7/01 від 10.01.2020 при прийняття вантажу до перевезення, водій перевізника зобов`язаний перевірити: 1) точність записів зроблених вантажовідправником в товаро-транспортній накладні, що стосується кількості вантажних місць, а також маркування, розмірів, ваги вантажу, 2) зовнішній стан вантажу та його пакування, укладки. Згідно товарно-транспортної накладної, до перевезення прийнято вантаж у кількості 14 найменувань: Альберто, ТН,5л в кількості 480 л; Аперол,КЕ,5л в кількості 800 л; Вентура,КЕ,5л в кількості 800 л; Джуліан, РК, 5л в кількості 800 л; Зидан, КС, 5л в кількості 3200 л; Кайт, РК, 5л в кількості 800 л; Лютер, КЕ, 5л в кількості 1600 л, Пристар, ВГ, 0,5 кг в кількості 500 кг; Тиберій, ВГ, 0,5 кг в кількості 20 кг; Трономіт, ВГ, 0,5 кг в кількості 30 кг; Батман, РК. 10 л в кількості 720 л; Торіно, ВГ, 0,1 кг в кількості 20 кг; Стівен, КЕ, 20 л в кількості 60 л; Мигель, КС,5 л в кількості 800 л, про що свідчать підпис відповідальної особи вантажовідправника ТОВ «Агроальянс МЛС» [PERSON]. Товарно-транспортна накладна не містить будь-яких застережень водія [PERSON] , щодо прийнятого до перевезення ним вантажу. Відповідно до акту про недостачу вантажу №1 від 09.04.2021, складеним представником вантажоотримувача ПП "Агросинтез-Плюс» [PERSON] та представником перевізника водієм [PERSON] при розвантаженні товару, що поставлявся за маршрутом: з с.Розсішки до м.Запоріжжя автомобіль ДАФ державний номер [NUMBER] , напівпричіп [NUMBER] , згідно з товарно-транспортною накладною № П85 від 08.04.2021, виявлено недостачу наступного товару: 1) Тиберій 25 кг; 2) Торіно 20 кг; 3) Троноліт 25 кг. Згідно іншого акту від 09.04.2021, складеного в присутності комісії, до складу якої входив водій [PERSON] було встановлено, що 09.04.2021 прибув автомобіль ДАФ № [NUMBER] , полупричіп [NUMBER] , водій [PERSON] від постачальника ТОВ «Пест Ю.ЕЙ» товарно - транспортна накладна № П85 від 08.04.21 зі слідами проникнення. З письмового дозволу відправника ТОВ «Пест ЮЕЙ» прийомка продовжується, в ході якої встановлена розбіжність: 1) Тиберій 25 кг; 2) Торіно 20 кг; 3) Троноліт 25 кг. Відсутність зазначеного товару також була відображена в товарно-транспортній накладній №П85 від 08.04.2021, шляхом проставлення відповідної відмітки напроти конкретного найменування товару, а саме: Тиберій, ВГ, 0,5кг в кількості 20 кг - «нет»; Трономіт, ВГ, 0,5 кг в кількості 30 кг - «5кг»; Торіно, ВГ, 0,1 кг в кількості 20 кг - «нет». Кожна відмітка супроводжується проставленням підпису та однією печаткою вантажоодержувача ПП "Агросинтез-Плюс». В графі прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) також проставлений підпис і печатка ПП "Агросинтез-Плюс» із зазначенням «Акт №1 додається». 12.04.2021 ТОВ «Пест.Ю.ЕЙ» на адресу TOB «ВСС-ТРАНС», за наслідками невиконання умов договору №07/11 від 07.11 2019, направило претензію - вимогу щодо відшкодування збитків за недостачу товару при перевезенні в сумі 4350 доларів США. 15.04.2021 між ТОВ Пест.ЮЕЙ» та ТОВ «ВСС-ТРАНС» на виконання договору №07/11 від 07.11.2019 укладено угоду про врегулювання спору. Пунктом 2 угоди зазначено, що сторони узгодили, що за цією угодою з метою врегулювання спору сторони погоджують суму до відшкодування у розмірі 110 402,50 грн в строк не пізніше 16.04.2021. Відповідно до платіжного доручення № 363 від 16.04.2021 на рахунок [NUMBER] , що належить ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ», Код 42259914 ТОВ «ВСС- ТРАНС» перерахувало кошти в сумі 110 402,50 грн, як оплата згідно угоди про врегулювання спору від 15.04.2021. Враховуючи, що своїми діями [PERSON] допустив втрату ввіреного йому майна, чим заподіяв збитків на суму 110 402,50 грн, в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати, тому ТОВ «ВСС-ТРАНС» вимушене звернутися до суду. Факт часткової втрати вантажу відбулась під час виконання відповідачем визначеного умовами договору №07/11 від 07.11.2019 зобов`язання, то є всі підстави вважати, що поведінка (бездіяльність) відповідача була протиправною та призвела до понесення позивачем збитків. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , грошові кошти в сумі 110 402,50 грн, як вартість втраченого вантажу при виконанні заявки-договору перевезення НВ №52 від 08.04.2021, яка є невід`ємною частиною договору № 07/11 від 07.11.2019. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 07.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження. На адресу суду 12.11.2021 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги ТОВ "ВСС-ТРАНС", є необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підтверджуються жодним допустимим доказом. Так, посилання Позивача на п. 3.13 Договору №10-7/01 від 10.01.2020, що водій перевізника (ТОВ "ВСС-ТРАНС") зобов`язаний перевірити: 1) точність записів, зроблених вантожовідправником в товрно-транспортній накладній, що стосується кількості вантажних місць, а також маркування, розмірів, ваги вантажу; 2) зовнішній стан та його пакування, укладки на п.3.14 договору №10-7/01 від 10.01.2020, якщо водій перевізника (ТОВ "ВСС-ТРАНС") не має достатньої можливості перевірити правильність записів щодо кількості вантажних місць, а також маркування, розмірів, ваги вантажу, він зобов`язаний вписати це в товарно-транспортну накладну та засвідчити своїм підписом - є безпідставними та нічим не підтвердженим. Крім того, твердження, що з вини відповідача була допущена втрата ввіреного йому майна, як позивач вказує підтверджується актом про недостачу вантажу № 1 від 09.04.2021, складеним представником вантажоотримувача ПП "Агросинтез-Плюс" [PERSON] та представником перевізника водієм [PERSON] при розвантаженні товару, що поставлявся за маршрутом: с. Розсішки до м. Запоріжжя автомобіль ДАФ д.н.з. [NUMBER] , напівпричіп [NUMBER] , згідно з товарно-транспортною накладною № П85 від 05.04.2021, також є безпідставним та не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. Таким чином, позовні вимоги позивача, ТОВ "ВСС-ТРАНС" до відповідача [PERSON] , щодо втрати товару, що заподіяло збитки, Позивачу, на суму 110 402,50 грн є безпідставним, необгрунтованими та не підтвердженні будь-якими доказами. Окрім того, зазначає, що у зв`язку з виявленою нестачею товару, а саме: 1) Тиберій 25 кг, 2) Торіно 20 кг, 3) Троноліт 25 кг на загальну суму 110 420, 50 грн [PERSON] викликав працівників поліції за номером "102". На час розгляду справи відповідні відомості, щодо виклику поліції, будуть надані. Просить у позовних вимогах TOB "ВСС-ТРАНС" відмовити повністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та додатково пояснив, що нестача відбулася з вини відповідача, який був водієм транспортного засобу та повинен був забезпечити цілісність вантажу. Умовами договору передбачено, що водій повинен перевірити точність записів зроблених вантажовідправником в товаро-транспортній накладні та зовнішній стан вантажу, його пакування та укладки, а оскільки при прийнятті вантажу [PERSON] не застеріг у товаро-транспортній накладі будь-якої нестачі вантажу, то вантаж у повній мірі та кількості було завантажено до транспортного засобу. При розвантажені транспортного засобу була виявлена нестача, яка була допущена з вини відповідача водія [PERSON] . Під час спілкування керівництва ТОВ «ВСС-ТРАНС» із відповідачем було встановлено, що він керував транспортним засобом у нічний час доби, а тому і виникла нестача. Чи укладено з відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність чи зазначено в його посадовій інструкції про відповідальність за наслідками нестачі при перевезенні вантажу йому не відомо. В судовому засідання представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову та додатково пояснив, що будь - яких договорів про повну матеріальну відповідальність з відповідачем укладено не було, до дисциплінарної відповідальності відповідач за нестачу товару не притягувався, службове розслідування на підприємстві, яке допустило нестачу не проводилось, а тому відсутні підстави вважати водія транспортного засобу винною особою та стягувати в порядку регресу кошти, що сплачені ТОВ «ВСС-ТРАНС». Відповідач був звільнений з підприємства за власним бажанням, що свідчить про відсутність будь-яких претензій з боку роботодавця. Перевезення вантажу в нічний час доби було обумовлене усною вказівкою по телефону керівництва «ВСС-ТРАНС». Відповідач [PERSON] у пункті розвантаження виявив нестачу та звернувся до правоохоронних органів по факту крадіжки ввіреного йому вантажу. Представник відповідача заявив клопотання про намір подати докази на підтвердження понесених відповідачем витрат по справі. В судове засідання представник третьої особи ТОВ «Пест.Юей» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.11.2019 між ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» в особі директора Діденка В.Ю. (замовник) та ТОВ «ВСС - ТРАНС» в особі директора Клименка В.С. (перевізник) укладено договір № 07/11 (а.с. 8 - 9). Відповідно до п. 2.1. договору № 07/11 від 07.11.2019 замовник доручає, а перевізник надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України згідно заявок замовника (а.с. 8 - 9). Згідно з п. 2.2. договору № 07/11 від 07.11.2019 заявка є невід`ємною частиною даного договору, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики: найменування та місцезнаходження вантажовідправника та вантажоодержувача; пункти відправлення та призначення вантажу; маршрут перевезення; тип, державні номери транспортного засобу; прізвище, ім`я по-батькові та інші особисті дані водія транспортного засобу; вимоги щодо технічного та санітарного стану транспортного засобу; особливі вказівки замовника: дата і час завантаження та розвантаження або строк виконання перевезення; розмір провізної плати, інші умови перевезення. Відповідно до п. 2.4. договору № 07/11 від 07.11.2019 перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником автомобільним транспортом до пункту призначення у встановлений заявкою на перевезення строк і видати його уповноваженому на одержання вантажу особі, а замовник зобов`язується виплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Згідно з п. 2.5. договору № 07/11 від 07.11.2019 водій залучений перевізником до виконання зобов`язань за цим Договором є його уповноваженою особою та діє від його імені. Згідно з п.3.13 договору № 07/11 від 07.11.2019 при прийнятті вантажу до перевезення, водій перевізника зобов`язаний перевірити: 1) точність записів, зроблених вантажовідправником в товарно-транспортній накладній, що стосуються кількості вантажних місць, а також маркування, розмірів, ваги вантажу; 2) зовнішній стан вантажу та його пакування, укладки. Відповідно до п. 3.14 договору № 07/11 від 07.11.2019 якщо водій перевізника не має достатньої можливості перевірити правильність записів щодо кількості вантажних місць, а також маркування, розмірів, ваги вантажу, він зобов`язаний вписати це в товарно-транспортну накладну як обґрунтоване застереження та засвідчити своїм підписом. Згідно з п.3.15 договору № 07/11 від 07.11.2019 у випадку відсутності в товарно -транспортній накладній обґрунтованих застережень водія перевізника, перевізник погоджується, що зовнішній стан вантажу, його пакування, укладка були в справному стані в момент завантаження, а також дані про кількість вантажних місць, маркування, розміри, вага вантажу відповідали записам товарно- транспортної накладної. Відповідно до п. 10.1. договору № 07/11 від 07.11.2019 дійсний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 та в будь - якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань за дійсним договором. Згідно з п. 10.2 договору № 07/11 від 07.11.2019 у випадку, якщо жодна зі сторін за 10 календарних днів до припинення дійсного договору не повідомить іншу сторону про намір його припинити, дійсний договір вважається продовженим на наступний календарний рік. Кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку шляхом направлення іншій стороні повідомлення про розірвання за 30 календарних днів із вказанням причин розірвання. Відповідно до ч. 1-3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Таким чином між ТОВ «ВСС-Транс» та ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» укладено договір перевезення та досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. 08.04.2021 між ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» та ТОВ «ВСС - ТРАНС» укладено заявку НВ № 52, яка є невід`ємною частиною договору № 07/11 від 07.11.2019, у якій зазначено всі істотні умови даного (конкретного) перевезення, відповідно до п.2.2. договору, та зокрема, зазначено найменування вантажу - засоби захисту рослин, дату завантаження 08.04.2021, дату розвантаження 09.04.2021, умови перевезення, дані вантажоотримувача - ТОВ «РОНА-2» (м. Дніпро), ПП «Агросинтез-Плюс» (м. Запоріжжя), вартість перевезення, марку та державний номер автомобіля та причіпа, дані про водія - [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до товарно-транспортної накладної № П85 від 08.04.2021, перевезення здійснювалося водієм - [PERSON] ; автомобільний перевізник - ТОВ "ВСС-ТРАНС"; замовник (платник) - ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ»"; вантажовідправник - ТОВ «Агроальянс МЛС; вантажоодержувач - ПП "Агросинтез-Плюс»; пункт навантаження - Черкаська область, Христинівський район, с.Розсішки, пункт розвантаження - Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Виборгська, 12. До перевезення прийнято вантаж у кількості 14 найменувань: Альберто, ТН, 5 л в кількості 480 л; Аперол, КЕ, 5 л в кількості 800 л; Вентура, КЕ, 5 л в кількості 800 л; Джуліан, РК, 5 л в кількості 800 л; Зидан, КС, 5 л в кількості 3200 л; Кайт, РК, 5 л в кількості 800 л; Лютер, КЕ, 5 л в кількості 1600 л, Пристар, ВГ, 0,5 кг в кількості 500 кг; Тиберій, ВГ, 0,5 кг в кількості 20 кг; Трономіт, ВГ, 0,5 кг в кількості 30 кг; Батман, РК, 10 л в кількості 720 л; Торіно, ВГ, 0,1 кг в кількості 20 кг; Стівен, КЕ, 20 л в кількості 60 л; Мигель, КС, 5 л в кількості 800 л, про що свідчать підпис відповідальної особи вантажовідправника ТОВ «Агроальянс МЛС» [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ч.2, 3 ст. 917 ЦК України відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог. Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу. Товарно-транспортна накладна не містить будь - яких застережень водія [PERSON] щодо прийнятого до перевезення ним вантажу. Відповідальною особою ПП «Агросинтез - Плюс» у товарно - транспортній накладній № П85 від 08.04.2021 було відображено відсутність товару, шляхом проставлення відповідної відмітки напроти конкретного найменування товару, а саме: Тиберій, ВГ, 0,5кг в кількості 20кг - «нет»; Трономіт, ВГ, 0,5 кг в кількості 30 кг - «5кг»; Торіно, ВГ, 0,1 кг в кількості 20 кг - «нет». Кожна відмітка супроводжується проставленням підпису. В графі прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) також проставлений підпис із зазначенням «Акт №1 додається». Згідно з актом про недостачу вантажу № 1 від 09.04.2021, складеним представником вантажоотримувача ПП "Агросинтез-Плюс» [PERSON] та представником перевізника водієм [PERSON] при розвантаженні товару, що поставлявся за маршрутом: з с. Розсішки до м. Запоріжжя, автомобіль ДАФ державний номер [NUMBER] , напівпричіп [NUMBER] , згідно з товарно-транспортною накладною № П85 від 08.04.2021, виявлено недостачу наступного товару: 1) Тиберій 20 кг; 2) Торіно 20 кг; 3) Троноліт 25 кг (а.с. 21). Відповідно до акту від 09.04.2021 складеного в м. Запоріжжя ПП «Агросинтез-Плюс» в присутності комісії, до складу якої входив, зокрема, водій [PERSON] було встановлено, що 09.04.2021 прибув автомобіль ДАФ № [NUMBER] , полупричіп № [NUMBER] , водій [PERSON] від постачальника ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» по накладній № 923 від 08.04.2021, товарно - транспортна накладна № П85 від 08.04.21 зі слідами проникнення. З письмового дозволу відправника ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» прийомка продовжується, в ході якої встановлена розбіжність: 1) Тиберій 20 кг; 2) Торіно 20 кг; 3) Троноліт 25 кг (а.с. 22). Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Таким чином, в ході виконання договору перевезення № 07/11 від 07.11.2019 укладеним між ТОВ «ВСС-ТРАНС» та ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» та заявкою НВ№52 від 08.04.2021 до договору виявлено нестачу вантажу, що перевозився позивачем. 12.04.2021 ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» на адресу TOB «ВСС-ТРАНС», за наслідками невиконання умов договору № 07/11 від 07.11.2019, направило претензію - вимогу № 30_21р. щодо відшкодування збитків за недостачу товару при перевезенні в сумі 4350 доларів США (а.с. 23). 15.04.2021 між ТОВ ПЕСТ.ЮЕЙ» в особі директора Діденка В.Ю. та ТОВ «ВСС-ТРАНС» в особі директора Клименка В.С. укладено угоду про врегулювання спору, оскільки між сторонами існує спір щодо виконання договору № 07/11 від 07.11.2019 у зв`язку з виявленою недостачею товару, що перевозився ТОВ «ВСС-Транс» 8-9.04.2021, відповідно до товаро-транспортної накладної № П85 (а.с. 24). Відповідно до п. 2 угоди про врегулювання спору від 15.04.2021 сторони узгодили, що за цією угодою з метою врегулювання спору сторони погоджують суму до відшкодування у розмірі 110 402,50 грн в строк не пізніше 16.04.2021 (а.с. 24). Згідно із платіжним дорученням № 363 від 16.04.2021 ТОВ «ВСС- ТРАНС» на рахунок ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ», перерахувало кошти в сумі 110 402,50 грн, як оплата згідно угоди про врегулювання спору від 15.04.2021 (а.с. 26). Відповідно до відповіді НАСК «Оранта» № 09 - 02-22/1-04/4213, наданої 28.04.2021 ТОВ «ВСС - ТРАНС», оскільки розмір збитку за даним випадком не перевищує франшизу, у НАСК відсутні підстави для здійснення виплати страхового відшкодування (а.с. 27). Таким чином, претензія відправника ТОВ «ПЕСТ.ЮЕЙ» щодо недостачі вантажу, що випливає з договору перевезення (п. 6.2, 6,3) була задоволена перевізником ТОВ «ВСС - ТРАНС» (позивачем). Так, відповідно до п. 6.2 Договору у випадку покладення однією із сторін виконання зобов`язання за цим договором на третю особу, відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання такою третьою особою несе сторона за цим Договором. Відповідно до п. 6.3 Договору перевізник несе матеріальну відповідальність за нестачу/втрату/пошкодження/псування прийнятого до перевезення вантажу, у тому числі пакування, товарного вигляду, у розмірі повної фактурної вартості невистачаючої/втраченої/пошкодженої/зіпсованої одиниці завантаження. Умовами договору покладення відповідальності на інших осіб не встановлено. Інших правочинів, відповідно до яких у відповідача [PERSON] могло виникнути зобов`язання до суду не надано. Пред`являючи даний позов позивач зазначає, що факт часткової втрати вантажу відбувся під час виконання відповідачем визначеного умовами Договору № 07/11 від 07.11.2019 зобов`язання, то є всі підстави вважати, що поведінка (бездіяльність) відповідача була протиправною та призвела до понесення позивачем збитків. На підтвердження свої позиції надали копію наказу при прийняття на роботу [PERSON] . Відповідно до наказу № 00000000002 - VS00 - 00003 (розпорядження) про прийом на роботу від 10.01.2020 ТОВ «ВСС - ТРАНС» прийняло на роботу [PERSON] на посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 13). При цьому будь-яких доказів (договорів, угод) зобов`язання [PERSON] за Договором № 07/11 від 07.11.2019 до суду не надано. Так, позивач, як на підставу задоволення позову посилається на ст. 22, 610, 626, 627, 638, 909, 929, 939 ЦК України та ст. 1191 ЦК України відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Зазначена норма, що регулює правовідносини про відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим. Відповідно до ст. 1172 ЦК України відшкодування шкоди завданої під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків юридичною особою з якою працівник перебуває у трудових відносинах. При цьому позивач має довести вину працівника під час виконання працівником своїх трудових чи службових обов`язків. Матеріальна відповідальність працівників - це один з видів юридичної відповідальності, що виражається в обов`язку працівників покрити повністю або частково матеріальну шкоду, що була заподіяна з їх вини. Працівник не може бути притягнений до матеріальної відповідальності, якщо він не порушував своїх трудових обов`язків. Трудові обов`язки працівника можуть визначатися законодавством, колективним, трудовим договором, іншими локальними нормативними та індивідуальними актами (посадовими інструкціями, наказами, документами, які визначають порядок проведення робіт, вимог до якості виготовленої продукції, виконуваної роботи). Так, позивачем позов про відшкодування шкоди в порядку регресу пред`явлено до відповідача [PERSON] , який на момент виникнення спірних правовідносин працював у позивача ТОВ «ВСС-ТРАНС» на посаді водія за трудовим договором, тобто судом встановлено факт перебування відповідача у трудових відносинах на час заподіяння шкоди і те, що шкода завдана при виконанні ним трудових обов`язків. Тому питання відшкодування шкоди має вирішуватись із застосуванням норм трудового законодавства, зокрема норм статей 130-137 КЗпП України, що узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду Справа у справі № 522/4619/16-ц, провадження № 14-634цс18 від 20.04.2019. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників ґрунтуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбаченому законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Отже, з огляду на наведені правові норми умовами настання матеріальної відповідальності є: пряма дійсна шкода, протиправна поведінка працівника, вина в діях чи бездіяльності працівника та прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Згідно з ч. 1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Таким чином, за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває у трудових відносинах. Відповідно до ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою. Згідно із ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Відповідно до абз.3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснюється, що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: чи укладено між сторонами трудовий договір, яка підстава покладання на працівника відповідальності за майнову шкоду, чи спричинена шкода діями працівника, в якому обсязі майнової шкоди несе відповідальність працівник за встановлених фактичних обставин, яка ступінь вини працівника за заподіяну шкоду (за виключенням прямої дійсної шкоди), за яких обставин заподіяна шкода, чи спричинена шкода з корисних мотивів та чи є підстави для зменшення розміру покриття шкоди залежно від майнового стану працівника. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд має встановити, на підставі наданих сторонами спору доказів, обставини справи, правовідносини, які випливають із встановлених обставин, викласти в рішенні суду та зробити з установлених фактичних обставин правові висновки щодо наявності підстав для покладення матеріальної відповідальності на працівника й щодо розміру матеріальної шкоди, яка спричинена працівником, і розміру шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням положень ст. 137 КЗпП України та положень ст. 138 КЗпП України щодо обов`язку доведення власником або уповноваженим ним органом умов покладення відповідальності за спричинену шкоду, передбачених ст. 130 КЗпП України. Позивачем до суду не надано жодних доказів, які б підтверджували підстави покладення на працівника відповідальності за майнову шкоду (посадова інструкція, наказ, письмовий договір про повну матеріальну відповідальність тощо), спричинення такої шкоди винними діями відповідача [PERSON] , покладення на працівника відповідальності за заподіяну шкоду саме у такому розмірі, ступені вини працівника за заподіяну шкоду (за виключенням прямої дійсної шкоди), за яких обставин заподіяна шкода, чи спричинена шкода з корисних мотивів та чи є підстави для зменшення розміру покриття шкоди залежно від майнового стану працівника. Посилання на п. 3.14 Договору про те, що водій перевізника при прийнятті вантажу до перевезення зобов`язаний перевірити точність записів зроблених вантажовідправником в товаро-транспортній накладні та зовнішній стан вантажу, його пакування та укладки та відсутність застережень водія у товаро-транспортній накладній ніяким чином не свідчать про його винні дії та покладення на [PERSON] відповідальності за договором у межах вартості втраченого вантажу в порядку регресу. У зв`язку з викладеним вище, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача [PERSON] вартості втраченого вантажу при виконанні заявки-договору перевезення НВ № 52 від 08.04.2021 у розмірі 110402,50 грн, а тому позов до задоволення не підлягає. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed