Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] (далі -Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона, [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач) з 26 листопада 2005 року по 12 лютого 2014 року. Від сумісного подружнього життя сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року відповідач [PERSON], зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі 2 182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 00 коп., щомісячно, на користь позивача. Однак, з вересня 2013 року по грудень 2014 року відповідачем аліменти виплачувалися не в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 24 430 (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять) грн. 00 коп., яку виплатити в добровільному порядку відповідач відмовляється. За розрахунками позивача за період з вересня 2013 року по грудень 2014 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає 65 021 (шістдесят п'ять тисяч двадцять одна) грн. 72 коп. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду, та просити суд стягнути з [PERSON] на її, [PERSON], користь суму заборгованості з аліментів у розмірі 24 430 (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять) грн. 00 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 65 021 (шістдесят п'ять тисяч двадцять одна) грн. 72 коп. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 34). У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 листопада 2005 року по 12 лютого 2014 року (а.с.18-19). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем (а.с.22-23). Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року вирішено стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 2 182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 00 коп. на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], починаючи з 06 вересня 2013 року и до досягнення ними повноліття (а.с.20-21). Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за № 2/205/3488/2013, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до Довідки - розрахунку від 01.12.2014 року, виданої державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, заборгованість по сплаті аліментів відповідача [PERSON] за період з 01 вересня 2013 року по 01 грудня 2014 року становить 23 522 (двадцять три тисячі п'ятсот двадцять дві) грн. 00 коп. (а.с. 35). Дії державного виконавця з приводу суми такого розрахунку сторонами не оскаржувались, відтак суд доходить висновку про відсутність у сторін спору щодо розміру суми заборгованості по вказаних періодичних платежах Відповідно до норм диспозиції статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України. Безпосередньо порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до частини сьомої цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності спору про розмір заборгованості така заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Оскільки в даному випадку між сторонами відсутній спір із приводу розміру заборгованості по аліментам, а повторне стягнення із боржника суми, що має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів є неприпустимим з огляду на зміст статей 194-195 СК України та вимог Закону України «Про виконавче провадження», то суд доходить висновку про відсутність правових підстав в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, оскільки таку заборгованості відповідач не оспорює, і він вже зобов'язаний її сплатити на виконання означеного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року, а тому дане питання повторного врегулювання судовим рішенням не потребує. Щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 65 021(шістдесят п'ять тисяч двадцять одна) грн. 72 коп. суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 22 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Пункті 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення. Відповідач є працездатним, здоровим, на утриманні інших осіб немає, доказів неможливості сплачувати із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, відтак суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини такої особи. Згідно розрахунку пені по несплаті аліментів, що був наданий позивачем, з вересня 2013 року по грудень 2014 року загальна сума неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів складає 65 021 грн. 72 коп. (а.с.2) Однак суд з цього приводу зауважує, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то нарахування пені повинно відбуватись з огляду на наявний розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, та строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано. А тому обчислення розміру пені, повинно відбуватись виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Проведений судом розрахунок за правилами ст. 196 СК України, з урахуванням загальної кількості днів з вересня 2013 року по грудень 2014 року та фактично сплачених [PERSON] у такий календарний період сум аліментних платежів, дозволяє відобразити наступний розмір пені, а саме: вересень 2013 року: неустойка (пеня) - 436 грн. 50 коп. (несплачена сума аліментів 1 746 грн. 00 коп. х1% х 25 (кількість днів); жовтень 2013 року: неустойка (пеня) - 676 грн. 42 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); листопад 2013 року: неустойка (пеня) - 654 грн. 60 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 30 (кількість днів); грудень 2013 року: неустойка (пеня) - 676 грн. 42 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); січень 2014 року: неустойка (пеня) - 676 грн. 42 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); лютий 2014 року: неустойка (пеня) - 610 грн. 06 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 28 (кількість днів); березень 2014 року: неустойка (пеня) - 676 грн. 42 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); квітень 2014 року: неустойка (пеня) - 504 грн. 60 коп. (несплачена сума аліментів 1 682 грн. 00 коп. х 1% х 30 (кількість днів); травень 2014 року: неустойка (пеня) - 676 грн. 42 коп. (несплачена сума аліментів 2 182 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); червень 2014 року: неустойка (пеня) - 505 грн. 35 коп. (несплачена сума аліментів 1 684 грн. 50 коп. х 1% х 30 (кількість днів); липень 2014 року: неустойка (пеня) - 336 грн. 97 коп. (несплачена сума аліментів 1 087 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); серпень 2014 року: неустойка (пеня) - 336 грн. 97 коп. (несплачена сума аліментів 1 087 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); вересень 2014 року: неустойка (пеня) - 144 грн. 60 коп. (несплачена сума аліментів 482 грн. 00 коп. х 1% х 30 (кількість днів); жовтень 2014 року: неустойка (пеня) - 90 грн. 21 коп. (несплачена сума аліментів 291 грн. 00 коп. х 1% х 31 (кількість днів); листопад 2014 року: неустойка (пеня) - 56 грн. 10 коп. (несплачена сума аліментів 187 грн. 00 коп. х 1% х 30 (кількість днів); З наведеного вбачається, що загальна сума пені за прострочення виконання аліментних зобов'язань платника [PERSON] становить у 2013 році - 2 443 грн. 94 коп. у 2014 році - 4 614 грн. 12 коп., а разом 7 058 (сім тисяч п'ятдесят вісім) грн. 06 коп. Таким чином, враховуючи розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7 058 (сім тисяч п'ятдесят вісім) грн. 06 коп., а не 65 021грн. 72 коп., як про це просить позивач. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також у зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial