Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] 08.12.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо стягнення з відповідача [PERSON], аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.05.2008 року. Повідомила, що під час перебування у даному шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2009 року вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що дитина [PERSON] знаходиться на її утриманні, однак її матеріальний стан, як одержувача аліментів, з моменту винесення рішення про стягнення аліментів змінився, оскільки їхня спільна дитина подорослішала та потребує додаткових коштів для утримання та забезпечення належного рівня життя. Вказала, що у зв'язку з економічною кризою, військовими діями на східних територіях нашої країни відбувається постійне здорощання життя населення, що є загальновідомим фактом та не потребує додаткового доказування, тому посилаючись на обставини значного росту в останній час інфляції та цін на продукти харчування, товари для дітей та збільшення витрат на комунальні послуги, особливо в опалювальний період, її витрати на утримання дитини також зросли, оскільки дочка повинна мати одяг, гарне харчування, предмети гігієни, обігріте та належне житло, а також можливість відвідувати секції (гуртки) для розвитку власної особистості та своїх талантів. Повідомила, що на її утриманні окрім доньки [PERSON] перебуває ще двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. А відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, має можливість працювати та будь-яких доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти в розмірі половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку немає, а чи змінився у відповідача сімейний стан та чи є у нього інші діти або утриманці їй невідомо. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.12.2017 року відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче засідання на 06.02.2018 року. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 06.02.2018 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено судове засідання на 05.03.2018 року. В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися, однак подали попередньо до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, в якій позивач підтримала заявлені вимоги, а відповідач визнав даний позов в повному обсязі та не заперечував щодо зміни розміру аліментів. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні установлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8) між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №67 від 08.05.2008 року. Відповідно до копії виконавчого листа №2-1472/2009, виданого 30.11.2009 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області на підставі рішення суду від 25.11.2009 року (а.с.7) з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 02.11.2009 року до досягнення дитиною повноліття. З копій довідок КК "Першотравневий" від 08.12.2017 року за №837 та №838 (а.с.10,11) вбачається, що до складу сім'ї позивача [PERSON] входять: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON] проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS], а батько [PERSON] вихованням доньки не займається, проживає окремо з 2008 року. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 17.05.2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дитини віком від 6 до 18 років: з 01 грудня 2017 року - 1860 грн. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у твердій грошовій сумі, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочавидь не відповідає, а відтак з вказаних підстав, що є визначеними СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню. Таким чином, відповідно до наведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на день подачі позову до суду 08.12.2017 року не може бути меншим ніж 930 гривень на дитину, - тобто 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму 1860 грн. на час подачі позивачкою позову до суду, а отже сплата аліментів відповідачем на одну дитину у розмірі 300 грн. вочевидь є нижчою від визначеного законом мінімуму - 930 грн., а тому заявлена позивачем вимога про збільшення розміру аліментів саме до вказаного розміру, є обґрунтованою. У сукупності наведеного, судом визначається необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, визначивши їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно згідно встановленого законом мінімального обмеження їх сплати боржником, до стягнення з якого вони присуджені, що із врахуванням віку неповнолітньої [PERSON], [INFO], станом на день пред'явлення позову становив 930 грн. у грошовому обчисленні. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вимоги позивача про заявлене збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], є аргументованими та належно доведеними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позивач звільненна від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, а саме 320 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved