Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

22.05.2018 позивачка звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, вона перебувала у шлюбі з відповідачем.Під час шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалося та 28.11.2013 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач разом з позивачем не проживає, повністю усунувся від виховання дитини, не бере участь у її вихованні, розвитку та утриманні, аліменти не сплачує. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, дитина йому байдужа, всіляко уникає зустрічей з позивачем та донькою, у зв`язку з чим позивачка вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповдного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2019 вказану справу передано для розгляду до Дарницького районного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 вказано справу передано для розгляду судді Мицик Ю.С. Ухвалою Дарницького районного суду від 11.04.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду від 13.05.2019 вказану справу прийнято до провадження суддею Мицик Ю.С. та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.11.2019 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги позову підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Відзив на позов не подав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак в заяві від 10.10.2018 просив розгляд справи проводити за відсутності третьої особи та прийняти рішення відповідно до закону. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Солом`янського районного суду м. Києва 28.11.2013 було розірвано. Сторони по справі мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 30.03.2012 (а.с. 7). Відповідно до положень п.п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Службою у справах дітей Дарницької РДА в місті Києві встановлено, зокрема, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами, батько з дитиною не проживає, зі слів матері, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. Востаннє [PERSON] бачив свою доньку в травні 2013 року. Зі слів матері дитини, донька в силу свого віку не пам`ятає свого батька та вважає своїм батьком [PERSON] . Згідно характеристики, виданої спеціалізованою школою-дитячим садком І ступеня "Золотий ключик" № 53 від 16.04.2018, [PERSON] , [INFO] , є вихованкою СШДС І ступеня "Золотий ключик" з вересня 2015. Мати [PERSON] та вітчим [PERSON] регулярно відвідують батьківські збори, приймають активну участь у житті групи, постійно цікавляться успіхами своєї дитини. Батько, [PERSON] за час відвідування дитиною дитячого садка в закладі жодного разу не з`являвся, розвитком та вихованням дитини не цікавився. Всі матеріальні витрати на дитину брав на себе вітчим (а.с.8) Відповідно до Довідки № 477 від 19.03.2018, що видана КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" Солом`янського району м. Києва батько [PERSON] за інформацією стосовно здоров`я дитини не звертався. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 14.08.2018 за місцем проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. Як було встановлено в ході розгляду справи, що підтверджується актом обстеження, малолітня [PERSON] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] та вітчимом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 05.10.2018 за №101-9028/03, відповідач у справі, батько малолітньої - [PERSON] , свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Враховуючи інтереси дитини Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] . Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Аналіз вказаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості. Враховуючи, що позбавлення батьківстких прав не звільняє особу від обов`язку сплачувати аліменти, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду (22.05.2018) та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved