Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що відносно неї працівники Управління ДАБІ у Рівненській області двічі складали протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності з подальшим притягненням її до адміністративної відповідальності за постановами посадових осіб Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області (№ 146-ф від 07.03.2013 року та № 209-ф від 15.07.2015 року), які в подальшому були скасовані відповідними судовими рішеннями. Позивач зазначала, що такими незаконними рішеннями посадових осіб Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області про її притягнення до адміністративної відповідальності\~\~їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях та хвилюваннях, що призвело до втрати спокою та порушення повсякденного життя, погіршення стану здоровя. Хвилювання та думки з приводу протиправних дій відповідача, тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що негативно впливає на моральний та фізичний стан здоровя, зокрема прогресує гіпертонічна хвороба, почалися судомні напади, втрата свідомості. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути на її користь з\~Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області 80\~000 грн. спричиненої моральної шкоди. Ухвалами Рівненського міського суду від 12 січня 2016 року до участі в справі в якості співвідповідачів залучені Державна архітектурно-будівельна інспекція України та Державна казначейська служба України. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судовому засіданні позов не визнав з підстав наведених у запереченні на позовну заяву. Зокрема вказав, що приписи, внесені позивачу для контролю за виявленими порушеннями, самі дії щодо проведення перевірок не оскаржувалися. Факт наявності порушення ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме виконання будівельних робіт з будівництва господарської будівлі без повідомлення про початок таких робіт в діях [PERSON] підтверджено постановою Сарненського районного суду від 19.04.2012 року у справі №1718/1164/12. На даний час позивачем так і не направлено до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Направлені нею повідомлення не містили відповідну інформацію, а тому зареєстровані не були. Позивач жодним чином не довела, що саме в результаті дій посадових осіб Управління зазнала моральної шкоди та не надала доказів наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями відповідача. Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що погоджується з позицією представника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Крім того додав, що позивач не надала жодного доказу заподіяння їй моральної шкоди. Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у запереченні. Зокрема наголосив, що підставою для проведення перевірки ДАБІ у Рівненській області були та є виключно неправомірні дії [PERSON] В позовній заяві не наведено які саме права позивача порушено, не доведено заподіяння їй моральних чи фізичних страждань чи втрат немайнового характеру, не надано доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих звязків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями управління ДАБІ в Рівненської області та заподіянням їй моральної шкоди. Також, позивачем невірно предявлено позов, оскільки обовязок по відшкодуванню шкоди покладається саме на державу, а не на її органи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. За змістом ст.ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. Відповідно до п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України від 08 квітня 2011 року № 439/2001 Державна архітектурно-будівельна інспекція України виходить до системи органів виконавчої влади. Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами доказуванню підлягають: а) наявність шкоди; б) незаконність рішень (дій, бездіяльність) заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та прийняттям незаконних рішень (дій, бездіяльності) заподіювачем. Наявність чи відсутність вини заподіювача в даному випадку правового значення не має. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.3,5\~постанови N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З матеріалів справи вбачається, що \~10 лютого 2012 року було проведено перевірку\~\~ дотримання вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, внаслідок якої встановлено, що [PERSON] по місцю проживання в с. Чудель по вул. 70-років Жовтня, 18а, Сарненського району, Рівненської області споруджено господарську будівлю із блоків на монолітному бетонному фундаменті на місці деревяного навісу згідно технічного паспорту, виконання будівельних робіт без повідомлення інспекції ДАБК у Рівненській області про їх початок, що є порушенням\~ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с.55). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2012 року, складеного начальником інспекційного відділу по північних районах області територіального управління №1 інспекції ДАБК у Рівненській області [PERSON], [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності по факту\~\~порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва в частині виконання будівельних робіт під час будівництва господарської будівлі\~в с. Чудель по вул. 70-років Жовтня, 18а, Сарненського району, Рівненської області без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, направленого інспекції ДАБК у Рівненській області, що є порушенням\~ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачена відповідальність за ч.5\~ст.96 КУпАП. Постановою №276-ф по справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2012 року, винесеної заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5\~ст.96 КУпАП\~по факту виконання будівельних робіт під час будівництва господарської будівлі\~\~в с. Чудель по вул. 70-років Жовтня, 18а, Сарненського району, Рівненської області без повідомлення на початок виконання будівельних робіт, направленого інспекції ДАБК у Рівненській області, що є порушенням\~ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"\~та накладено штраф в розмірі 4250 грн (а.с.53). Також був наданий обовязковий для виконання припис від 10.02.2012 року №150, яким вимагалося з дати отримання припису зупинити виконання будівельних робіт з будівництва господарської будівлі в с. Чудель на вул. 70 років Жовтня, 18а, Сарненського району Рівненської області та до 10 червня 2012 року направити в інспекцію ДАБК у Рівненській області повідомлення про початок будівельних робіт (а.с.54). Постановою Сарненського районного суду від 19 квітня 2012 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області про скасування постанови №276-ф від 14 лютого 2012 року винесеної першим заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.5 ст.96 КУпАП\~та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 грн.\~відмовлено, оскільки [PERSON] не надані докази відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення та вчинення відповідачем неправомірних дій при розгляді справи про адміністративне правопорушення (а.с.14-15). В подальшому за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві господарської будівлі по вул. 70-річчя Жовтня, 18- а в с. Чудель Сарненського району, на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.02.2013 року, оскільки нею не було виконано вимоги припису від 10.02.2012 року № 150 в частині направлення в інспекцію ДАБК повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Того ж дня, 22 лютого 2013 року, Інспекцією Державного архітектурного контролю у Рівненській області складено припис № 81, яким зобов'язано [PERSON] направити в Інспекцію ДАБК у Рівненській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва господарської споруди на вул. 70-річчя Жовтня,18а в с. Чудель, Сарненського району, Рівненської області відповідно до вимог ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Про виконання даного припису зобов'язано позивача повідомити Інспекцію ДАБК у Рівненській області до 22.02.2014року (а.с.59). Постановою № 146-ф від 07.03.2013 року, яка винесена начальником територіального управління № 1 інспекції ДАБК у Рівненській області [PERSON], [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за ст. 188-42 КУпАП за невиконання припису № 150 від 10.02.2012 року, а саме за неподання в інспекцію ДАБК повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.56). Постановою Сарненського районного суду від 08 листопада 2013 року постанову № 146-ф від 07 березня 2013 року заступника начальника територіального управління № 1 інспекції ДАБК у Рівненській області [PERSON] про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн. скасовано, оскільки при винесенні постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відповідачем не наведені обєктивні та передбачені законом докази, які б підтвердили порушення [PERSON] ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки факт виконання будівельних робіт позивачем спростовується повідомленнями першого заступника начальника інспекції ДАБК у Рівненській області [PERSON] Факт здійснення [PERSON] перебудови під навісу до 18.12.2008 року знаходиться поза межами строків, передбачених для притягнення її до адміністративної відповідальності (а.с.16-17). 01.07.2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу по північному регіону [PERSON] проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у [PERSON] та складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №734 (а.с.63-64), відповідно до якого встановлено порушення щодо невиконання [PERSON] в строк до 22.02.2014 року припису Інспекції ДАБК у Рівненській області №81 від 22.02.2013 року. На підставі висновків зазначеного акту перевірки, 01.07.2015 року головним державним інспектором Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області складено протокол про адміністративне порушення від 01.07.2015 року в якому відображено обставини щодо невиконання в строк до 22.02.2014 року [PERSON] припису Інспекції ДАБК у Рівненській області № 81 від 22.02.2013 року. 15.07.2015 року заступником начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області - начальником інспекційного відділу в м. Рівне [PERSON] складено постанову у справі про адміністративне правопорушення №209-ф про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1\~ст.188-42 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 5 100 грн. за невиконання в строк до 22.02.2014 року [PERSON] вимог припису Інспекції ДАБК у Рівненській області № 81 від 22.02.2013 року (а.с.61-62). Постановою Сарненського районного суду від 09 вересня 2015 року позов [PERSON] до заступника начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області\~- начальника інспекційного відділу в м. Рівне [PERSON] про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, визнано неправомірними дії заступника начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області [PERSON] по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення №209-ф від 15 липня 2015 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 5 100 грн., постанову скасовано, провадження у справі\~ закрито (а.с.18-19)\~ Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року вказану постанову залишено без змін. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що припис №81 від 22.02.2013 року\~виданий Інспекцією ДАБК у Рівненській області в межах повноважень відповідно до вимог на підставі\~ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"\~та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого\~Постановою КМ України від 23.05.2011року №553.\~\~Позивачем зазначений припис не оскаржувався, умови зазначеного припису [PERSON]\~\~у встановлений приписом строк до 22.02.2014 року виконано не було. Наявними у справі доказами підтверджуються обставини щодо порушення ст. 188 -42 КпАП України, а зокрема невиконання [PERSON] у встановлений строк припису Інспекції ДАБК у Рівненській області\~\~№81 від 22.02.2013року. Водночас, судом апеляційної інстанції враховано, що відповідно до ч.1\~ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення. Оскільки, приписом Інспекції ДАБК у Рівненській області № 81 від 22.02.2013 року зобов'язано [PERSON] направити в Інспекцію ДАБК у Рівненській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва господарської споруди у строк до 22.02.2014 року і у строк зазначений в приписі [PERSON] не виконала покладеного на неї приписом обов'язку, то про обставини щодо вчиненого правопорушення відповідач та Інспекція ДАБК у Рівненській області були обізнані з 23.02.2014 року. Відтак, саме з вказаної дати розпочався перебіг строку для накладення адміністративного стягнення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення №209-ф від 15.07.2015 року винесена в порушення строку, передбаченого ч.1 ст.38 КУпАП. Колегія суддів не погодилася з висновком суду першої інстанції про повторне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення, оскільки з матеріалів справи вбачалося, що позивач притягалась до відповідальності за невиконання інших приписів Інспекції ДАБК у Рівненській області. В обґрунтування даного позову [PERSON] вказувала, що вищезазначеними винними та неправомірними діями Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області їй заподіяна моральна шкода. Дійсно, обставини, встановлені судовими рішеннями у вказаних адміністративних справах, що набрали законної сили, згідно положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Між тим, на думку суду, судові рішення, якими скасовані постанови, складені заступником начальника-начальником територіального управління №1 інспекції ДАБК у Рівненській області [PERSON] та заступником начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області начальником інспекційного відділу в м. Рівне [PERSON], не є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди в розмірі 80\~000 грн. Як встановлено судами [PERSON] не виконала вимоги Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, а саме не направила повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва господарської будівлі по вул. 70-річчя Жовтня, 18а в с. Чудель Сарненського району Рівненської області, в її діях наявний факт порушення ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». На час розгляду справи судом таке повідомлення також в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області не зареєстровано. За таких обставин, захист прав позивача у сфері містобудівної діяльності, без належних доказів правомірності її дій, через відшкодування відповідачем моральної шкоди у вищезазначеному розмірі за рахунок коштів Державного бюджету України, на думку суду, є неможливим. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач, всупереч вимогам\~ст.10 ЦПК України, вочевидь не обґрунтувала і не довела заявлений розмір компенсації за завдану моральну шкоду, зазначивши лише загальні вимоги закону, що безумовно є порушенням принципу змагальності. Без доведення перед судом обставин, що об'єктивно визначають розмір заявленого розміру компенсації моральної шкоди, підстав для задоволення цивільного позову не вбачається. Виписка КЗ «Сарненський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Сарненської районної ради від 29.10.2015 року вих.№01-25/400 лише підтверджує факт звернення позивача за медичною допомогою через тривалий час (півроку) після другої перевірки відповідача та через три тижні після третьої перевірки. З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів заподіяння моральної шкоди в заявленому грошовому розмірі 80\~000 грн., суд вважає, що відновлення порушених прав позивача постановами Сарненського районного суду від 08 листопада 2013 року та від 09 вересня 2015 року є належною сатисфакцією.

Outcome: dismissed