Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, в серпні 2014 року вона звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з приводу розірвання шлюбу з відповідачем, від якого народила дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає біля неї. В даний час сімейні стосунки припинені, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Крім цього, позивач зазначила, що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і тому просила стягувати з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не зявилась. В попередньому судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач ні в попереднє, ні в судове засідання для розгляду справи не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату слухання справи. Судова повістка про виклик відповідача була направлена судом як на адресу, що вказана позивачем в позовній заяві як фактична адреса проживання відповідача, а також на адресу, за якою відповідач значиться зареєстрованим (а.с.9). Однак судова повістка повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберіганням" та "за зазначеною адресою не проживає" відповідно (а.с. 19, 26). Відповідно до ч.5 ст. 79 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судом також було направлено судове доручення до Оржицького районного суду Полтавської області про допит відповідача за місцем його реєстрації, однак судове доручення повернулось до суду невиконане у звязку з не проживанням відповідача за вказаною адресою (а.с.27). На підставі викладеного, виклик відповідача в судове засідання було здійснено через оголошення в пресі. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 р. № 41-р "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" затверджено перелік друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 р. розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме. Зокрема, таким друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження є газета "Урядовий кур'єр". Таким чином, відповідач був належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач в поданій до суду заяві не заперечувала (а.с.48). Тому суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Згідно з ксерокопією свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 15 грудня 2012 року (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Оцінюючи вище перераховані докази відповідно до ст.212 ЦПК України, суд з урахуванням вимог ст.ст.58, 59 цього Кодексу вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані в передбаченому законом порядку. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здорові та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). На день розгляду справи у суду немає відомостей про особливий стан здоров'я дітини чи платника аліментів та про наявність у нього на утриманні інших осіб. Відповідно до ч.1ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд,

Outcome: approved