Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 10.08.2006 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 412. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та ображає її, не цікавиться сім»єю, не бажає працювати та матеріально утримувати сім»ю. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, а формальне перебування в шлюбі недоцільне та небажане, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Окрім того, зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, але їй відомо, що на його утриманні нікого нема і він має можливість надавати їй таку допомогу. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким розірвати їх шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. Позивачка та представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Позивачка пояснила це тим, що їй відомо про те, що відповідач працює на будівництві та отримує біля 5000,00 грн. доходу, щомісяця. Тривалий час не цікавиться сім»єю, ухиляється від утримання дитини, не надає матеріальну допомогу, а тому просить суд задоволити позов. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчить поштове повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає, що позивачка 10 серпня 2006 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 412. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний та погоджується їй таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоров'я позивачки та її матеріальне становище і відповідача - платника аліментів, а також з врахуванням рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, при наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved