Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Представник ТОВ "Рівнетеплоенерго" за довіреністю Т.М. Матляк звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення у розмірі 49 546,81 грн, а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником (квартиронаймачем) якого є відповідачка [PERSON] (особовий рахунок номер № [NUMBER] ). Проте, внаслідок порушення зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.03.2021 року (за період з 01.12.2014 по 28.02.2021 р.) у відповідачки виникла заборгованість за надані ТОВ "Рівнетеплоенерго" послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 49 546,81 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.05.2021 справу передано для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.06.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. 20.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачки за довіреністю [PERSON] , в якому вона просить суд застосувати загальний строк позовної давності, в частині стягнення заборгованості за період з грудня 2014 по травень 2018 року відмовити за пропуском позовної давності. 29.09.2021 року до суду від представника позивача Свирид М.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Рівнетеплоенерго» Т.М. Мотляк подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до відзиву на позовну заяву долучила заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідачки [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником (квартиронаймачем) якого є відповідачка [PERSON] (особовий рахунок номер № [NUMBER] ). Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов"язки споживача і виконавця, а також інші питання. Позивач належним чином та у повному обсязі надавав відповідачці [PERSON] послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідачка не виконувала належним чином свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість за період з 01.12.2014 року по 28.02.2021 року, яка станом на 01.03.2021 р. становить 49 546,81 грн. що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стосовно застосування до даних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Проте, як вбачається із оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] за період з грудня 2014 року по лютий 2021 року відповідачці [PERSON] надавались послуги та нараховувалась плата за них. А отже, внесені відповідачкою оплати можуть свідчити про оплату за послуги, що їй надані. Докази, які б свідчили про визнання боргу за спірний період відповідачкою, в матеріалах справи відсутні, позивачем не подані. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що заява представника відповідачки за довіреністю [PERSON] про застосування строку позовної давності підлягає до задоволення. Позовні вимоги ТзОВ «Рівнетеплоенерго» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення, в межах строку позовної давності на суму 26021 грн. 99 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1192,20 грн. (2270 х 26021,99 / 49 546,81).

Outcome: approved