Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

13.05.2010 р. [PERSON] звернувся в Рівненський районний суд з позовом до відповідачів [PERSON] і [PERSON] про визнання ? частини квартири [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], визнання за ним права власності на частину квартири, яка належала [PERSON], визнати недійсним договір дарування ? частини квартири між [PERSON] та [PERSON] 11.03.2014 р. позивач подав заяву про зміну предмета позову та просить стягнути з відповідачів на його користь 46 511 грн. грошової компенсації. В обґрунтування позову вказує, що за час його проживання із відповідачем [PERSON] однією сім'єю в спірній квартирі з 1995 р. по 11.09.2008 р., вартість квартири суттєво збільшилася унаслідок його особистих трудових затрат та грошових коштів, заощаджених ним до вступу у фактичні шлюбні відносини з [PERSON] У зв'язку з цим вважає, що згідно п.3 ч.1 ст.57 СК України має право на стягнення грошової компенсації за зроблені ним поліпшення вказаної квартири. Вказує, що ним були проведені ремонтно-будівельні роботи: 1.Встановлені металопластикові вікна з однокамерними пакетами в кухні літ. "1-5", жилій кімнаті літ. "1-10" розмірами 1.15x1.45 м та на лоджії першого поверху розміром 2.40 x 1.75м. 2.Встановлені пластикові підвіконники, загальною довжиною 7.2 пог.м. 3. Встановлені два дерев'яні вікна з подвійною рамою на лоджії другого поверху розміром 1.40 x 1.80 м. 4.У житловій кімнаті літ "1-4" замінена дерев'яна підлога, площею 16.2 кв.м. Підлога виготовлена із не цикльованої дошки, товщиною 40 мм, покрита ДВП та пофарбована масляною фарбою. 5.Виконані кладочні роботи з керамічної цегли на лоджіях першого та другого поверхів, загальним об'ємом 5.3 куб.м. 6.Облицьовані керамічною плиткою стіни в кухні літ. "1-5", площею 1.65 кв.м. та туалеті літ. "2-6", площею 5.9 кв.м. 7.Встановлено лічильник води. 8.Підведений природний газ у квартиру від загального газорозподільника, встановлений газовий лічильник марки «МЕТРІХ» та газова нагрівальна колонка вітчизняного виробництва. 9.Замінено п'ять листів шиферу на даху будинку. 10.Збудовані два фронтони з цегли, загальною площею 15 кв.м . Об'єм цегляної кладки 2 кв.м. 11.Поштукатурені та пофарбовані фронтони, площек 15 кв.м. 12.Поштукатурена та пофарбована тильна сторона будинку, площею 27 кв. м. 13.Влаштована доріжка із фігурних елементів мощення, площею 16.5 кв.м. 14.Зведений дерев'яний паркан, довжиною 66 пог.м та висотою 1.3 м. Виходячи з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05.05.2011 р., внаслідок понесених ним особистих затрат вартість квартири суттєво зросла, зокрема на 21,6%, що становить його частку у вартості квартири в розмірі 46511 грн. В суді позивач та його представник позов підтримали та просять його задоволити. Крім того, позивач пояснив, що до 1995 року, тобто до вступу у фактичні шлюбні відносини з [PERSON], він мав особисті грошові заощадження внаслідок доходів, отриманих під час поїздок на роботу в Німеччину, а також надавав платні послуги по перевезенню вантажів власним вантажним автомобілем марки «ІФА», які він використав на ремонт спірної квартири. Ремонт здійснювався фактично за рахунок як його коштів так і за кошти відповідача [PERSON] Вони наймали людей для проведення деяких робіт,не укладаючи при цьому жодних договорів, а саме мурування фронтонів, штукатурення стін, також позивач власноручно виконував роботи щодо встановлення дерев'яних вікон, часткове перекриття даху шифером зі своїм двоюрідним братом [PERSON] Пояснює, що попередній зареєстрований шлюб розірвано ще в 1984 році. В суді відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали. Відповідач [PERSON] пояснила, що позивач вніс незначні затрати в ремонт спірної квартири, тому що він ніде не працював і доказів про внесення коштів на ремонт квартири не надав. Купівля та встановлення пластикових вікон здійснено за її кошти. Позивач зрізав тополі і поклав підлогу. Цеглу для двох лоджій, облицювальну керамічну плитку для кухні купляла вона, оплату майстра-будівельника для виконання цих робіт здійснювала також вона. На заміну матеріалів для водопостачання та водовідведення вона виділяла власні кошти, позивач лише копав яму і вкладав водопровідні труби. Що стосується лічильника для води, то його встановив самовільно позивач. На заміну опалення були труби, заготовлені нею ще раніше. На газифікацію квартири були витрачені її особисті кошти. Заміна листів шиферу на даху будинку здійснювалася позивачем, а спорудження двох фронтонів із цегли здійснювалося за її рахунок. Тротуарну плитку та огорожу споруджено позивачем, але, на її думку, це ніякого відношення до ремонту квартири немає. Одночасно відповідач [PERSON] пояснює, що вказаний спір можна вирішити шляхом укладення мирової угоди, оскільки вона згідна сплатити позивачу фактично витрачені ним кошти, а не заявлену суму, яку вона неспроможна компенсувати. Відповідач [PERSON] та її представник в суді позов не визнали. Відповідач підтримала пояснення своєї матері - відповідача [PERSON] Пояснює, що згідна укласти мирову угоду та сплатити по 10 000 грн. з матір'ю на користь позивача, однак останній не погоджується на таку суму. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП радгоспом «Україна» від 03.11.1994 р., відповідачам у даній справі [PERSON] і [PERSON] належало в рівних долях на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] Рішенням Рівненського районного суду від 11.02.2009 р. у справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу встановлено, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1995 року по 11 вересня 2008 року. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08.05.2009 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням вбачається, що у 1995 році позивач зі згоди [PERSON]., доньки [PERSON], вселився як член сім»ї до [PERSON] у квартирі [ADDRESS] Рівненського району, з якою проживав однією сім'єю і вів з нею спільне господарство. [PERSON] вселено в спірну квартиру та зобов'язано відповідачів не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні приміщеннями спірної квартири. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідач [PERSON] безоплатно відчужила згідно договору дарування від 10.07.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] (реєстровий №1297). належну їй 1/2 частини спірної квартири - відповідачу [PERSON], який зареєстрований в РОБТІ 14.07.2009 р. Вказаний позов поданий позивачем з підстав, які випливають з Сімейного Кодексу України, а саме як на підставу задоволення своїх вимог позивач вказує п.3 ч.1 ст. 57 СК України, де особистою приватною власністю дружини, чоловіка вважається майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. На думку суду, за встановлених у справі обставин, при вирішенні вказаного спору, суд повинен виходити зі змісту ст.74 СК України, оскільки позивач [PERSON] проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1995 року по 11.09.2008 р. і вів з нею спільне господарство. Що стосується ремонту спірної квартири, то як встановлено з пояснень самих сторін, показань допитаних в суді свідків, письмових доказів, цей ремонт здійснювався [PERSON] і [PERSON], які перебували у фактичному шлюбі, також спільно, за рахунок їхніх коштів та особистої праці. Згідно з ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. В ч.2 ст.74 цього Кодексу зазначено, що на майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, згідно пояснень самих сторін та свідків встановлено, що поліпшення квартири [ADDRESS], які вказані у позові, відбувалися в період 2007-2008 р.р., коли відповідач [PERSON] ще була її співвласником, а відповідач [PERSON] вже з 2006 р. фактично не проживала за вказаною адресою у цій нерухомості, ніяких угод з приводу проживання позивача не укладено, тому підстав вважати, що відповідачем [PERSON] порушені права позивача [PERSON], який перебував у фактичних шлюбних відносинах і жив однією сім'єю лише з [PERSON], - не має. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] безоплатно відчужила майно, уклавши договір дарування від 10.07.2009 р. на користь своєї доньки - відповідача [PERSON], розпорядилася своєю часткою у праві власності на квартиру разом із здійсненим поліпшеннями, які здійснені в 2007-2008 р.р. в період її перебування у фактичних шлюбних відносинах з позивачем [PERSON], тому виходячи із засад ст.74 СК України та ст..62 СК України, належним відповідачем у вказаному спорі є лише відповідач [PERSON], з якої підлягає до стягнення 5 578,34 грн. З пояснень сторін та свідків у справі встановлено, що усі поліпшення у спірному об'єкті нерухомості відбувалися в період 2007-2008 р.р. за рахунок коштів як позивача так і відповідача [PERSON] В суді експерти [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони двічі оглядали об'єкт у присутності позивача та відповідача [PERSON], які вказали на проведені ними ремонтні роботи та повідомили час їх здійснення, виходячи з цих - отриманих даних безпосередньо від осіб, які їх здійснювали, - експертами була здійснена експертиза і надано висновок згідно поставлених ухвалою суду питань, який вони в суді підтримали. В судовому засіданні відповідачі, вказуючи про неправильність висновків експертизи, клопотань з приводу призначення у справі потворної чи додаткової експертизи не заявляли. Крім того, експерти наголошують, що ухвалою суду про призначення експертизи було зобов'язано надати висновок, зокрема про дійсну (ринкову) вартість квартири, а не залишкову, тому вони оцінювали не тільки квартиру із здійсненими поліпшеннями, а й інші об'єкти, зокрема замощення з фігурної плитки та паркан, що суттєво впливає на ринкову (дійсну) вартість квартири. На думку суду, надані в судовому засіданні пояснення [PERSON] не спростовують висновків експертизи, крім того вони взагалі не можуть мати значення у вказаному спорі, оскільки вказана особа не була залучена до участі у справі відповідно до ст.54 ЦПК України для надання безпосередньої технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій (на час призначення або ж проведення експертизи), а фактично давав пояснення в суді про свою обізнаність щодо технічних даних будинку під час його будівництва та здійснених поліпшень сторонами, що фактично можна вважати показаннями свідка, однак про його допит як свідка сторони клопотань не заявили. Суд, виходячи з Висновку судової будівельно-технічної експертизи №001-Б/11 від 05.05.2011 р., зокрема п.8 локального кошторису №2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи житлової квартири (а.с.72-76), пояснень сторін та показань свідків, встановив участь позивача [PERSON] у здійсненні таких ремонтно-будівельних робіт за період його проживання однією сім»єю з відповідачем [PERSON] без шлюбу: - позивач купив та встановив заглушку та підвіконня, про що свідчить накладна (а.с.17) специфікація №30343/24503 від 29.08.2008 р., на суму 52 грн., що фактично не заперечується відповідачами та відповідає кошторису: установлення пластикових підвіконних дощок у кам'яних стінах без кронштейнів, в сумі 144 грн.; - встановив два дерев'яні вікна з подвійною рамою на лоджії другого поверху розміром 1.40х1.80 м, що відповідає кошторису: установлення віконних блоків в кам'яних стінах в лоджії другого поверху, площа прорізу більше 2 м.кв., - 190 грн. В суді підтвердив виконання вказаних робіт позивачем свідки [PERSON] та [PERSON]; - встановив пластикові вікна, що відповідає кошторису: установлення віконних блоків із металопластику в кам'яних стінах на лоджії першого поверху - 54 грн., підтвердила свідок [PERSON]; - у житлову кімнату літ. « 1-4» придбав та замінив дерев'яну підлогу, площею 16.2 м.кв., що відповідає кошторису: улаштування настилу з дощок під ДВП - 148 грн., улаштування покриття із деревоволокнистих плит в один шар - 110 грн., плити деревоволокнисті мокрого способу виробництва тверді - 235 грн., про що не заперечила відповідач [PERSON], вказуючи, що позивач [PERSON] приніс порізане дерево та постелив підлогу, що підтвердила свідок [PERSON] - замінив 5 листків шиферу на даху будинку, що відповідає кошторису: ремонт окремих місць покриття з азбестоцементних листів звичайного профілю - 104 грн., які придбав позивач та встановив, про що свідчить накладна №140 від 25.02.2008 р. на шифер в кількості 25 шт. на загальну суму 695 грн., однак в суді позивач заявив лише про 5 шт. - 139 грн. Здійснення ним цих робіт підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON]; - збудовані два фронтони з цегли, загальною площею 15.кв.м., поштукатурена тильна сторона будинку, що відповідає кошторису: мурування окремих ділянок простих зовнішніх стін із цегли - 234 грн., мурування окремих ділянок внутрішніх стін із цегли (лоджії першого та другого поверхів) - 613 грн. Показання свідка [PERSON] про купівлю відповідачем [PERSON] цегли на фронтони спростовуються накладною №791 від 05.07.2008 р. на [PERSON], який за готівку придбав цеглу на суму 1700 грн. (а.с.15). Участь позивача у виконанні вказаних робіт підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали, що позивач привозив «ліса» та замішував розчин; - влаштував доріжку із фігурних елементів мощення та звів паркан, (а.с. 16) згідно видаткової накладної на позивача №2269 від 10.09.2008 р. на щебінь на суму 214,64 грн., з якого будувався паркан, про що не заперечує відповідач [PERSON], що відповідає кошторису: установлення бетонних поребриків на бетонну основу 502 грн., улаштування бруківок з заповненням швів 300 грн., улаштування монолітних стрічкових бетонних фундаментів під огорожу 707 грн., улаштування парканів із готових гранчастих щитів 788 грн., плитка тротуарна 1815 грн., щити огорожі з кругляка 3501 грн., про що фактично в суді підтвердили відповідачі та свідки. Всього на суму 11 156,98 грн. В решті вимог щодо участі позивача у здійсненні ним ремонтних робіт у вказаній нерухомості в період проживання з відповідачем [PERSON] однією сім»єю без шлюбу в суді не доведено належними та допустимим доказами, а саме: - позивачем не доведено, що металопластикові вікна були куплені саме ним, оскільки відповідач [PERSON] подала до суду специфікацію до замовлення (а.с.119) від 01.02.2008 р. та (а.с.118) специфікацію до замовлення від 04.09.2010 р., вказуючи що вікна були нею куплені в 2008 році, однак вказані документи вона отримала в 2010 р., про що підтвердив в суді свідок [PERSON] - щодо купівлі фарби на підлогу, то позивачем не подано жодних документів, які б про це свідчили; - щодо виконання кладочних та облицювальних робіт з керамічної цегли, то в суді з показань свідків [PERSON], та [PERSON] встановлено, що вони виконувалися сусідом Колбою, понесенння позивачем витрат на її купівлю до суду теж не подано; - щодо встановлення лічильника води, то в суді з пояснень позивача та відповідача встановлено, що він встановлений позивачем в 2009 р., коли сторони вже не проживали однією сім'єю; - щодо підведення газу, то відповідачем [PERSON] подано до суду наряд - квитанцію №4761 на виконання дрібних послуг згідно Робочого проекту замовника [PERSON] №251-12/94 на пуск газу, за що не сплачено 124 100 крб. Отже, виходячи з фактичних даних, а саме пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів по справі та висновку судової експертизи, позивачем та відповідачем [PERSON] здійснено ремонтні роботи у вказаній нерухомості за період з 2007-2008 р.р. на загальну суму 11 156,98 грн. Виходячи з вимог ст.ст.62, 74 СК України вказані поліпшення були об'єктом їх спільної сумісної власності, якими відповідач [PERSON] розпорядилася, подарувавши свою частину будинку в 2009 році відповідачу [PERSON], а тому з відповідача [PERSON] до стягнення на користь позивача підлягає 5 578,34 грн. Судові витрати суд вирішує за правилами ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved