Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Лікар-психіатр Вітовської ЦРЛ [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання дозволу на примусову госпіталізацію [PERSON], 05.10.1984 р,н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що хвора перебуває на обліку з 07.06.2016 р. року з діагнозом "Шизотиповий розлад". На теперішній час виявляє загострення психічного розладу (висловлює агресію в бік матері, знущається над нею, вибігає на вулицю голою). [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В силу ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. Відповідно до частини 1статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі психіатричної допомоги та її продовження у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК Україниу заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. У висновку лікарської комісії вказано, що хвора [PERSON] перебуває на обліку з 07.06.2016 року з діагнозом «Шизотиповий розлад». У [PERSON] виявлено паралогічне мислення, агресія до матері. 11.07.2017 р. [PERSON] в наслідок загострення психічної хвороби побила матір. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу, за своїм психічним станом не може дати згоди на добровільне продовження стаціонарного лікування, становить небезпеку для себе та оточуючих, за такого, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved