Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Павлович І.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про виселення останньої з будинку за адресою : [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №МKH0GA000000280, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 19 079 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим строком до 27 лютого 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 28 лютого 2008 року укладено договір іпотеки №МKH0GA000000280, згідно якого відповідач по справі надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 63 квадратних метрів, житловою площею 39,80 квадратних метрів, який розташований за адресою : [ADDRESS], який належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконувала, у зв'язку з чим ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, 25 вересня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKH0GA000000280 укладеного 28 лютого 2008 року звернуто стягнення на будинок [ADDRESS], шляхом продажу його публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк". Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, всі мешканці на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника, повинні добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про звільнення. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] добровільно не звільняє житловий будинок, просить суд виселити відповідача з житлового будинку за адресою : [ADDRESS] та стягнути з неї судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Павлович І.В. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим -2- розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи №303/4577/13-ц за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно кредитного договору №МKH0GA000000280 від 28 лютого 2008 року укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON], відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 19 079 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим строком до 27 лютого 2018 року (а.с.9-14). 28 лютого 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON], укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є житловий будинок загальною площею 63 квадратних метрів, житловою площею 39,80 квадратних метрів, який розташований за адресою : [ADDRESS], який належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу (а.с.16-21). На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 вересня 2013 року по цивільній справі позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" - Павлович І.В. до [PERSON] про звернення стягнення та виселення, позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKHGAукладеного 28 лютого 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] в розмірі 272881,65 грн. - звернуто стягнення на належний [PERSON] будинок [ADDRESS], шляхом продажу його публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50 код ЄДРПОУ 14360570 за ціною не менше 109761 грн. 75 коп., з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з покупцем, з отриманням витягу з держреєстру прав на нерухоме майно та стягнуто з [PERSON], [ADDRESS] в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 код ЄДРПОУ 14360570 на р/р 64993919400001 - 2728 грн. 82 коп. судових витрат. В задоволенні решти вимог відмовити (а.с.22-23). Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. На підставі частини 1 статті 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, оскільки наявність осіб, зареєстрованих у будинку, на який звертається стягнення, перешкоджатиме реалізації предмета іпотеки. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 2 статті 40 Закону України "Про іпотеку" та статтею 109 Житлового кодексу України передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи -3- житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 12 квітня 2014 року відповідачу [PERSON], була направлена вимога за №30.1.0/2-447 про добровільне звільнення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-28), однак відповідач таку вимогу не виконала. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач не виконала свої зобов'язання передбачені ст.109 ЖК України та ч.2 ст.40 ЗУ "Про іпотеку" та не вчинила жодних дій, щодо звільнення житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про виселення [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати..

Outcome: approved