Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить з врахуванням зменшених позовних вимог стягнути з відповідача 18\~232,35 грн., з яких: 7043 - вартість мопеда, 1986 гривень 07 коп. не отриманих доходів, 1643 гривень 46 коп. витрат на лікування, 2559 гривень вартість проведення автотоварознавчої експертизи, 5000 гривень моральної шкоди( а.с. 251). В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 09.07.2015 року, близько 07 год. 20 хв. на перехресті вул. Шевченка - [PERSON] у м. Бердичеві сталась ДТП за участю двох транспортних засобів: автомобіля «[PERSON] Спринтер», реєстраційний № [NUMBER], яким керував [PERSON] та мопеду «Мустанг МТ 50 Q-2» № ТІ АВ 0785, під керуванням [PERSON].В.. Автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер» реєстраційний № [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК № 797042 належить [PERSON], а ТОВ «Житомирський - м'ясокомбінат" винаймає його на підставі договору найму, тобто володіє на законних підставах. При цьому свою цивільну відповідальність ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат" застрахувало в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». На час ДТП [PERSON] знаходився у трудових відносинах із ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат" та скоїв ДТП під час виконання службових обов'язків. Відповідальність водія транспортного засобу була застрахована у [PERSON] «Страхова група «ТАС». Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 03.11.2015 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України закрито, та звільнено його від кримінальної відповідальності в порядку ст. 46 КК України, у звязку з примиренням із потерпілими. У результаті зіткнення позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, і на 37 днів він втратив працездатність. Він недоотримав 1986,07 грн, що складає різницю між виплаченим лікарняним та заробітною платою, яку б він отримав. Вартість ремонту мопеда складає 7043 грн. На лікування він витратив 1643,46 грн.. Моральну шкоду обґрунтовує переживаннями з приводу втрати здоров'я, душевними стражданнями у зв'язку із знищенням майна, порушенням нормального, звичного способу життя. Ухвалою суду від 07.11.2016 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський м"ясокомбінат", за якою: відповідач - ТОВ "Житомирський м"ясокомбінат" зобов"язується сплатити [PERSON] грошову суму у розмірі 7500 грн., в рахунок компенсації моральної шкоди. Провадження в частині позовних вимог до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м"ясокомбінат" закрито(а.с. 189-190) У відкритому судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] "СГ" ТАС" у судове засідання не з'явився, спрямував на адресу суду клопотання про розгляд справи в його відсутності. В наданих запереченнях просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, розмір якої перевищує 908, 50 гривень. Свої заперечення обґрунтовує тим, що [PERSON] відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мав би подати страховику заяву про страхове відшкодування та необхідні документи для визначення розміру страхового відшкодування. Протягом 90 днів, починаючи від 02.03.2017 року страхова компанія виплатить страхове відшкодування. Крім того, згідно законодавства відшкодуванню страховиком підлягають лише документально підтверджені медичним закладом витрати на лікування, які згідно наданих позивачем документів складають: 865,24 гривень. Оскільки згідно ст. 261 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що складає 43 грн 26 коп.. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Окрім того, згідно ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, якщо шкода заподіяна майну потерпілого являється підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Оскільки позивачем заяву про виплату страхового відшкодування подано лише 02.03.2017 року, при тому, що ДТП сталася 09.07.2017 року, пропущено річний строк для виплати страхового відшкодування за збитки завдані майну. Треті особи [PERSON] та [PERSON], представник ТОВ "Житомирський м"ясокомбінат" в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України( далі ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 03.11.2015 кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України закрито, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в порядку ст. 46 КК України, у звязку з примиренням із потерпілими. Ухвалою суду встановлено, що 09.07.2015 року, близько 07 год. 20 хв., [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES BENZ Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер AM 3763 ВН, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 797042 належить [PERSON], рухався ним по правій смузі проїзної частини вул. Шевченка в напрямку вул. Європейська м. Бердичева Житомирської області. Наблизившись до нерегульованого перехрестя вулиць Шевченка - [PERSON] міста Бердичева, водій [PERSON] в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр лівого повороту, не надав перевагу в русі водію мопеда «MUSTANG МТ 50 Q-2», тимчасовий реєстраційний номер ТІ AB 0785, - [PERSON], який рухався прямо в зустрічному напрямку руху, в результаті чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди водій мопеда «MUSSTANG МТ 50 Q-2» - [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді пошкодження (неповного розриву) медіальної колатеральної зв'язки, забійної рани правого колінного суглобу, забою м'яких тканин голови, розриву заднього рога латерального меніска правого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичного експерта № 279 від 14.08.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. [PERSON] ствердив повне визнання своєї вини(а.с. 6-7). Дані факти сторонами не оспорюються та визнаються. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер» реєстраційний № [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК № 797042 належить [PERSON] (а.с. 22). Як вбачається з договору найму транспортного засобу № 0-6/2/12 від 28.05.2012 року, ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат" винаймає автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер» реєстраційний № [NUMBER] у [PERSON] Термін дії договору продовжено до 31.12.2015 року (а.с. 23-25, 26, 27). [PERSON] з 09.09.2013 року перебуває у трудових відносинах з ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" де продовжує працювати на посаді водія автотранспортних засобів транспортного відділу станом на 18.09.2015 року(а.с. 21). Цивільно - правова відповідальність за шкоду, заподіяну житлу, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу на законних підставах була застрахована ТОВ «Житомирський м'ясокомбінат" у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» страховий поліс АІ/8067287(а.с. 42). Таким чином ДТП, що сталась 09.07.2015 року, сталося за участю забезпеченого транспортного засобу та потягло за собою настання страхового випадку і приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», згідно полісу, взяло на себе обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно зі ст. 3 Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння ДТП), далі Закон № 5090-17, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 даного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно ст. 22 Закону, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст. 23 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: - шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; - шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; - шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; - моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.п. 33.1.4. та п. 33.1 Закону № 5090-17, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 14.07.2015 року в АТ "СГ"ТАС" зареєстровано повідомлення ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" про ДТП від 09.07.2015 року(а.с. 213-214). 09.12.2015 р. та 16.02.2016 р. в АТ «СГ»ТАС» зареєстровані повідомлення [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду(а.с. 40-41, 220-221). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися зокрема зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують (п. 35.1 Закону). В своїх запереченнях представник відповідача АТ "СГ" ТАС" послався на те, що позивач в порушення вимог закону та звернувся у річний строк до страховика із заявою про страхове відшкодування за шкоду завдану майну. Суд відхиляє доводи відповідача, виходячи з такого. Відповідно до п. 37.1.4. підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), серед іншого, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні встановлено, що заяви позивача [PERSON] до АТ "СГ" ТАС" про настання страхового випадку зареєстровані страховиком 09.12.2015 року та 16.02.2016 року. Допитаний у якості свідка [PERSON] показав, що після ДТП звертався до страхової компанії (відповідача по справі) із заявами про страховий випадок, а також страхове відшкодування. На підтвердження чого йому були надані копії двох заяв. Копії третьої заяви, саме про страхове відшкодування, представник страхової компанії йому не надав, оскільки не було узгоджено суми страхового відшкодування. Згодом йому зателефонували зі страхової компанії і повідомили, що готові здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 1500 гривень, з чим він не погодився, після звернувся до суду з позовом. Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано. Повторна заява про виплату страхового відшкодування позивачем подана 03.02.2017( а.с. 254). Відповідно 35.3. Закону 5090-17 особі, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Оскільки доказів на спростування показів свідка відповідачем не надана, хоча судом за клопотанням позивача і його представника вживалися заходи щодо їх витребування, а тому суд відхиляє доводи відповідача щодо відмови у позові в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду завдану майну через пропуск річного строку звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до статті 29 Закону 5090-17, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 404 від 23.08.2016 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику мопеда «MUSTANG МТ 50 Q-2», тимчасовий реєстраційний номер ТІ AB 0785 становить 7043,82 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 6702,05 грн, величина втрати товарної вартості мопеда 341,77 грн. (а.с. 152-167). Оскільки у судовому засіданні не встановлено неможливості ремонту мопеда, а його вартість не перевищує вартості ремонту, стягненню підлягає 6702,05 грн, вартості відновлювального ремонту, з урахуванням зносу. У відповідності до ст. 25 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції станом на момент настання страхового випадку (09.07.2015 року) та, відповідно, набуття права на страхове відшкодування) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються неотримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо- транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Відповідно до наданих листків непрацездатності від 09.07.2015 року та від 24.07.2015 року [PERSON] внаслідок отриманої травми 37 днів перебував на лікарняному та за вказаний час отримав 4946,99 гривень допомоги(а.с. 8, 9). [PERSON] працював майстром у ПАТ "ЕК "Житомиробленерго", його середньоденна заробітна плата складає 187,38 гривень(а.с. 10, 11). Таким чином, за 37 днів роботи позивач мав отримати заробітної плату у розмірі 6933,06 гривень. Тобто розмір неотриманих доходів становить 1986,07 гривень(6933,06 гривень - 4946,99 гривень). Що стосується понесених витрат на лікування слід зазначити наступне. Згідно п. 24.1. ст. 24 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Тобто зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Згідно наданих витягу з історії хвороби, епікрізу та фіскальних чеків понесені позивачем витрати на лікування знайшли своє підтвердження та підлягають відшкодуванню у розмірі 1081,8 гривень (а.с. 12-14, 226-203, 237, 238). Вказані витрати підлягають відшкодуванню. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи характер і обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань що призвели до втрати позивачем нормальних життєвих зв`язків та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, вважає можливим задовольнити позов в цій частині з урахуванням положень ст. 26 Закону 5090-17, згідно яких страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, тобто в сумі - 54 гривні 09 копійок.(1081,8 х 5 % : 100 % ). Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно понесених та документально підтверджених витрат, підлягають стягненню з відповідача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи на користь позивача в розмірі 2559 гривень(а.с. 199), а також судовий збір в розмірі 640 гривень в дохід держави, оскільки від сплати судового збору позивач звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: partial