Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

12.02.2014 року Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягнути з Дочірнього підприємства «Медичне науково-практичне об»єднання «Медбуд» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 7020,00 грн., компенсацію та індекс інфляції заборгованості із заробітної плати у розмірі 7,02 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.01.2013 року Позивач була прийнята на посаду лікаря ультразвукової діагностики до ДП МНПО «Медбуд» про що було укладено трудову угоду. Позивач зазначає, що у період з січня 2013 року по червень 2013 року вона не отримує заробітну плату. Також зазначає, що вона зверталася із заявою до Відповідача про виплату їй заборгованості по заробітній платі, проте дана заява була залишена без розгляду. Посилається, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 30 червня 2014 року складає 7027,02 грн., виходячи з укладеної Трудової угоди від 02.01.2013 р. Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь компенсацію та індексацію заборгованості із заробітної плати. У зв»язку з вищевикладеним, Позивач просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що звернення до суду з даним позовом обумовлено тим, що відповідач не визнає вимог позивача щодо нарахованої заробітної плати посилаючись на відсутність виконання позивачем зобов»язань по укладеній Угоді та відсутності акту виконаних робіт . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, оскільки представником відповідача не надано доказів, які б підтверджували неможливості з»явитися в судове засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.01.2013 року між [PERSON] та ДП МНПО «Медбуд» була укладена трудова угода, згідно якої Позивача було прийнято на посаду лікаря ультразвукової діагностики (а.с.3). Відповідно до п.2.1. за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю 1170,00 грн. відповідач Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Встановлено, що Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання згідно трудової угоди, внаслідок чого у період з січня 2013 року по червень 2013 року заборгував позивачу кошти в розмірі 7020,00 грн. 27.11.2013 року Позивач звернулася з заявою до Відповідача з вимогою про виплату вказаної вище заборгованості (а.с.4). Проте, в добровільному порядку вимоги Позивача не були виконані Відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Беручи до уваги вищенаведене, та те що Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання згідно трудової угоди, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з Відповідача заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню. Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходам у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в том числі, заробітну плату (грошове забезпечення). Відповідно до статті 3 цього ж Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). У січні 2013 року індекс інфляції складав 0,2 %, а у лютому, березні, квітні та травні 2013 року індекс інфляції складав 0,1 %. Отже, у січні сума компенсації складатиме 1170 * 0,2%= 2.34, а у лютому, березні, квітні та травні 1170 грн. * 0.1% = 1.17 грн. Всього 2,34 грн. + (1,17 грн. * 4) = 7,02 грн. З огляду на викладене, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню індекс інфляції у розмірі 7,02 грн.. Позивач просив стягнути понесені судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 2 500,00 грн.. Суд знаходить підстави для частково стягнення понесених позивачем судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1)витрати по сплаті судового збору; 2)витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 3) витрати на правову допомогу; 4) витрати, пов'язані із залученням перекладачів, проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", якою затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Згідно з додатком до цієї Постанови, якщо компенсація сплачується іншою стороною, її граничний розмір не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, а компенсація у цивільних справах витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи (складення позовної заяви, клопотань тощо) не можуть перевищувати 50% розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи. Встановлено, що представник позивача був присутній в судовому засіданні: 14.04.2014 року-10 хв.; Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено на 2014 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня становить 1218,00 грн. Таким чином, 40 % від вказаної мінімальної заробітної плати складає (1218 грн. х 40%)=487,20 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що сума компенсації за надання правової допомоги, яка має бути виплачена Позивачу за рахунок Відповідача, розраховується наступним чином: за надання правової допомоги за час перебування у судових засіданнях з розрахунку 40 % від мінімальної заробітної плати становить 81,20 грн.(10 хв. х 487,20 грн./60=81,20 грн.); за складання позову - 609,00 грн. ( 1218,00 грн./2=609,00 грн.), а всього 690,20 грн. (81,20 грн. + 609,00 грн. = 690,20 грн.). Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивача відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial