Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

ПАТ "Страхова компанія "Граве Україна" звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат у розмірі 141953,58 гривень, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2129,30 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 жовтня 2014 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки МАЗ 630305, реєстраційний номер [NUMBER], в м.Київ пр..Московський при виїзді на вул. Богданівську сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки Mersedes Benz Т820, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ "СК "Граве Україна" згідно Договору добровільного страхування №101017132 від 24.07.2014 року. У зв'язку з настанням страхової події позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 141953,58 гривень. Просить стягнути з відповідача розмір страхового відшкодування та судові витрати. Відповідачем було подано заперечення проти позову, згідно яких позовні вимоги не визнає повністю. В обгрунування поданих заперечень, [PERSON] посилається на те, що з 01.09.2014 року по 15.06.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ "Міцний бетон" на посаді водія. До кола його обов'язків входило перевезення вантажів автомобілем МАЗ 630305 ( н.з.[NUMBER]). Під час виконання трудових обов'язків і сталась дорожньо-транспортна пригода. Ухвалою суду від 11.12.2017 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача ТОВ "Міцний бетон". Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнали, просять в задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідно до договір добровільного страхування №101017132 від 24.07.2014 року страховик - ПрАТ "СК "Граве Україна" зобов'язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки Mersedes Benz Т820, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.26-29). 21 жовтня 2014 року в м.Київ на Московському проспекті при виїзді на вул.Богатирську сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки Mersedes Benz Т820, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки МАЗ 630305, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], під час якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 07 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с.22) ПрАТ "СК "Граве Україна" виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 141953,58 гривень, що підтверджено платіжним дорученням №50492 від 02 грудня 2014 року. (а.с.4). Згідно відомостей про дорожньо-транспортну пригоду №9453575 від 27.10.2014 року учасниками ДТП, яка мала місце 21.10.2014 року в м.Київ на перетині вулиць Богатирська та Московський проспект стали легковий автомобіль Mersedes Benz Т820, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власник [PERSON] та вантажний автомобіль МАЗ 630305, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власник ТОВ Торгбудінвест. За загальними правилом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи юридичної відповідальності за завдану шкоду, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб'єктами, у спеціальний спосіб тощо). Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст.1167 ЦК України стосовно моральної шкоди. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб (коли обов'язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки . Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Положення ч. 1 ст.1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). В такому випадку обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія, оскільки положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] з 01.09.2014 року по 15.06.2017 року прийнятий на роботу водія Товариства з обмеженою відповідальністю "Міцний бетон" (а.с.44-46) Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія [PERSON], який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Така ж правова позиція і Верховного суду України, яка викладена в Постанові від 06 листопада 2013 року по розгляду справи № 6-108 цс13. За таких обставин, суд рахує, що заявлені ПАТ "Страхова компанія "Граве Україна" вимоги є безпідставними і не підлягаю задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються в разі відмови від позову на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed