Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №DNH4KP80355210 від 28.03.2006 року, укладеного між ЗАТ КБ " ПриватБанк " та [PERSON] перший надав останній кредит у розмірі 5044 гривні 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 28.03.2008 року . Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 11.06.2015 року має заборгованість перед позивачем в сумі 100814 гривень 11 копійок, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", як правонаступника ЗАТ КБ " ПриватБанк " звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . З огляду на вказане суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наданих позивачем доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Із заяви позичальника № DNH4KP80355210 встановлено, що між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] 28.03.2006 року було укладено кредитний договір, згідно якого перший надав останній кредит в сумі 5044 гривень 00 копійок, на строк 24 місяці по 28.03.2008 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, комісії, які зазначені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з " 10" по "17" число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 270 гривень 29 копійок для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом , відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами. [PERSON] погодилася, що зазначена вище заява разом із запропонованими ПриватБанком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складають кредитно-заставний договір . Згідно п.1.1 Статуту ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " останнє є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк ". Відповідно до ст.ст. 526,527,530,612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №DNH4KP80355210 від 28.03.2006 року, заборгованість позичальника [PERSON] станом на 11.06.2015 року становить 102463 гривні 59 копійок та складається із : заборгованості за кредитом - 5044 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в сумі 25676 гривень 03 копійки; заборгованості по пені в сумі 70094 гривні 08 копійок ; штрафу (фіксована частина) - 500 гривень 00 копійок ; штрафу (відсоток від суми заборгованості ) - 1149 гривень 48 копійок (а.с.5) . Ухвалою Добровеличківського районого суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року закрито провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" боргу по кредитному договору №DNH4KP80355210 від 28.03.2006 року який станом на 22.07.2013 року становив 77824 гривні 43 копійки та складався з : заборгованості за кредитом в сумі 5044 гривні ; заборгованості за процентами 24373 гривні 15 копійок ; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 44225 гривень 16 копійок ; штрафу ( фіксована частина ) в сумі 500 гривень ; штрафу ( процентова складова ) в сумі 3682 гривні 12 копійок . Підставою для постановлення зазначеної вище ухвали стала наявність такого, що набрало законної сили рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2013 року по цивільній справі № 202/31393/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " заборгованості за кредитним договором № DNH4KP80355210 від 28.03.2006 року, яка станом на 22.07.2013 року становила 77824 гривні 43 копійки . Суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, які не були виконані боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України . Таким чином позивач не був позбавлений права вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що виникла після 22.07.2013 року, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за період з 23.07.2013 року по 11.06.2015 року в сумі 1302 гривні 88 копійок є обґрунтованими та підлягають задоволенню . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення неустойки ( пені, штрафів ) за період з 23.07.2013 року по 11.06.2015 року, судом звертається увага на наступне : Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Проте цим Кодексом встановлено строк протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу позовна давність . Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом , може бути збільшена за домовленістю сторін . Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки ( пені та штрафів ) за період з 23.07.2013 року по 11.06.2015 року представник позивача посилався на п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( Розстрочка ) ( Стандарт ), яким збільшено термін позовної давності до 5 років. Проте вказані Умови неможливо вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 207 ЦК України, а саме не містять підпису позичальника . Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 10.06.2015 року ( справа № 6-698цс15 ). За таких обставин суд керується строками позовної давності, які визначені п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України . На момент звернення позивача до суду з даним позовом, що мало місце 25.09.2015 року, минуло понад року з моменту, коли банк довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила . Підстави зупинення, переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини її пропущення судом не встановлені . Враховуючи ті обставини, що зазначений вище кредит надавався на споживчі цілі, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності за відсутності відповідної заяви від однієї із сторін та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення неустойки ( пені, штрафів ) за спливом позовної давності . На підставі ст.ст.256,258,261,267,526,1054, ЦК України,

Outcome: partial