Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача з позовом про позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], зазначивши, що [PERSON] доводиться їй онуком - сином дочки [PERSON], яка померла [INFO]. Спільне життя дочки з відповідачем не склалося і майже від народження дитини відповідач покинув їх і жодного разу не з"являвся, дитиною не цікавився, участі у вихованні сина не брав, його здоров"ям, загальним та психічним розвитком не цікавився. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, та мотивуючи інтересами дитини, просила позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, заяви про відкладення розгляду справи суду не подав, причину неявки суду не повідомив. Третя особа - Опікунська рада при виконкомі Пилипчанської сільської ради свого представника у судове засідання не направила, просила слухати справу в його відсутності. Суд, вислухавши позивача, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на вимогу своїх підстав або заперечень. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Зі свідоцтва про народження судом встановлено, що відповідач та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Згідно з висновком опікунської ради при виконкомі Пилипчанської сільської ради, дитина від народження проживала окремо від батька з матір'ю, а після її смерті дитиною опікується його бабуся [PERSON], яка матеріально забезпечує та утримує онука. У зв'язку з тим, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, опікунська рада вважала доцільним позбавити його батьківських прав. Як вбачається з актів обстеження умов проживання, складених Пилипчанським сільським головою, секретарем Пилипчанської сільської ради та головою опікунської ради, [PERSON] проживає разом з сім'єю позивача, де забезпечена кімнатою 13,3 кв.м, об лаштованою необхідними меблями, має комп'ютер, телефон, забезпечений книгами, одягом, належними побутовими умовами. [PERSON] за місцем проживання характеризується виключно позитивно, [PERSON] за місцем навчання як учень 9 класу Пилипчанської загальноосвітньої школи - в цілому задовільно. Як вбачається з учнівської характеристики, батько дитини [PERSON] жодного разу батьківські збори не відвідував, участі у вихованні сина не брав, увагу виховання внука приділяють дідусь та бабуся. Доказів того, що він брав участь у вихованні та утриманні сина, дбав про його психічний та фізичний розвиток, надавав матеріальну допомогу відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів те, що відповідач свідомо без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, а тому позбавляє його батьківських прав щодо сина [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому суд відповідно до зазначеної статті та ст.ст.180, 183 того ж Кодексу стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову.

Outcome: approved