Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення посилаючись на те, що позивач є суб'єктом господарювання, що отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевим електричним мережам на території Київської області. На підставі ЗУ «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення споживачі зобов'язані додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електроенергією № 7-30-70, який було укладено з відповідачем 21 лютого 2001 року. 21.01.2017 року працівниками Фастівського районного підрозділу ПрАТ "Київобленерго" були проведені перевірки дотримання споживачами зазначених правил за місцем проживання відповідача та було виявлено факт порушення правил користування електроенергією для населення, про що було складено акт про порушення правил користування електричною енергією №К 033025, а на засіданні комісії по розгляду актів складено Протокол № 054 від 30.01.2017 р. та відповідно нараховано суму спричинених збитків в розмірі 2 968 грн. 07 коп., які відповідач не сплатив. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» - позивач по справі, є суб'єктом господарювання, що отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії за регульованими тарифами та в своїй діяльності керується нормативними документами, що регулюють правовідносини в сфері електроенергетики. Так, 21 січня 2017 року представниками Фастівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при проведені перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Фастівець, вул. Дружби, буд. 3 було виявлено факт порушення - п. 48 ПКЕЕН - порушення Правил користування електричною енергією для населення шляхом її розкрадання, про що у відповідності до п. 53 ПКЕЕН складено Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 033025 (а.с.6-8). Згідно до ч.3 п.53 ПКЕЕН 30.01.2017 року позивачем проведено засідання комісії по розгляду вищезазначеного Акта та складено протокол № 054, згідно якого відповідачу нараховано суму спричинених збитків та виставлено рахунок в розмірі 2 968 грн. 07 коп. (а.с.9-10). Вирішуючи вказаний спір суд керується наступним. В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов'язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо/. Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст.26 цього Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. В п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, роз'яснено, що самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. За п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. В п.53 вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 /зі змінами/, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п.37 вищевказаних Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, проведеними перевірками були виявлені факти порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, за що споживач повинен нести відповідальність, а саме - відшкодувати спричинені позивачу збитки. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved