Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

20 лютого 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, про що суду надала відповідну заяву (а.с.17). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі (а.с.15). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 56 (а.с. 2). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3), який мешкає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2016 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно положень\~Закону України\~"Про\~судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. За подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 ривень. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 7), просить судові витрати покласти на відповідача. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір\~ включено до складу судових витрат. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved