Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ» про захист прав споживача, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів та моральної шкоди та просила суд винести рішення, яким визнати недійсним договір № 000404 від 01 серпня 2013 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ЕКСПЕРТ»; застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ЕКСПЕРТ» на користь [PERSON] 103084,12 грн., сплачених за недійсним контрактом та 10000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу, покласти на відповідача. Позов мотивований тим, що 01 серпня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір № 000404 про надання послуг спрямованих на придбання через Програму «Автофінанс» сільськогосподарського транспортного засобу - трактору «МТЗ - 82.1.26» вартістю 168 000,00 грн. Вказана програма включає в себе формування об'єднання клієнтів (фізичних та юридичних осіб) з метою придбання товару в групі, організацію та проведення розподілу фінансових ресурсів, здійснення оплати товару на користь клієнта Програми. Для придбання трактору позивач зобов'язалася сплачувати на користь ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ» періодичні платежі в розмірі 2000,00 грн. та 979,44 грн. щомісячної винагороди. Будучи введеною відповідачем в оману щодо істотних умов договору, позивачка сплатила 01.08.2013 року на розрахунковий рахунок відповідача 16 800 грн. винагороди за послуги зі включення договору до Програми «Автофінанс», 15.08.2013 року - 52 000 грн. авансового внеску та в подальшому кожного місяця до травня 2014 року по 2979, 44 грн. (що включало в себе 2000, 00 - періодичний платіж та 979, 44 грн. - щомісячна винагорода), таким чином всього сплативши відповідачу 103 084,12 грн. Позивач вважає, що укладений договір суперечить нормам права, порушує її права та інтереси, є недійсним, оскільки відповідач формував Корпорацію клієнтів Програми без залучення власних коштів, передача права на купівлю товару одному з учасників групи здійснювалась за рахунок інших клієнтів, тобто договір використовує пірамідальні схеми. Договір не містить строків та термінів отримання клієнтом транспортного засобу, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ» за невиконання умов договору, та будь-яких гарантій отримання клієнтом транспортного засобу у разі повної оплати його вартості. Відповідач може в односторонньому порядку змінювати предмет договору, визначення товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю можливості збільшити ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни, що була погоджена на момент укладення договору. Пзивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, вимоги позову підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, вимоги позову не визнав в повному обсязі з підстав, які зазначені в письмових запереченнях. Представник ТОВ «Авто Експерт» зазначив, що товариство здійснює господарську діяльність, а саме надає фінансові послуги, які прямо передбачені Законом України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» і отримало від Нацкомфінпослуг необхідний статус фінансової установи та відповідну ліцензію і не має жодних ознак пірамідальної схеми. Також вказав, що товариством позивачу не завдано ні матеріальної ні моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ЕКСПЕРТ» 01 серпня 2013 року уклали між собою договір № 000404 про надання фінансової послуги. Позивачка підписала даний договір з додатками №№1, 2 до нього. В додатку № 1 до договору визначався товар, який позивачка обрала для придбання, а в додатку № 2 - умови отримання бажаного товару та оплати його вартості. Предметом вищевказаного договору згідно п.1.1 є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару (сільськогосподарської техніки) - трактору «МТЗ - 82.1.26» вартістю 168 000,00 грн. за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників Програми «Автофінанс». За укладеним договором замовник [PERSON] зобов'язується одноразово сплатити: винагороду у виді відсотку від поточної ціни товару (16 800,00 грн.) за послуги, пов'язані з включенням договору до Програми «Автофінанс» та формуванням корпорації клієнтів програми; винагороду в сумі 1680,00 грн. за послуги, пов'язані з передачею товару замовнику, яку клієнт зобов'язаний сплатити після набуття права на отримання товару, але в будь-якому випадку до моменту отримання товару (пп.3.1.1 договору та додаток №1). Відповідно до п.п.3.1.2 укладеного договору замовник зобов'язаний для отримання товару підписати додаток №3 до договору, в якому має бути зафіксована оплата здійснена клієнтом Програми, заборгованість відповідно до графіка платежів, порядок погашення заборгованості, а також надати гарантії по погашенню заборгованості та інші положення, які доповнюють та /або змінюють цей договір та додатки до нього. Здійснити всі необхідні дії щодо страхування товару. Згідно п.п.3.1.6 укладеного договору та додатку №1 [PERSON] зобов'язана щомісячно, в строк до 20 числа, сплачувати періодичні платежі в розмірі 2000,00 грн., за рахунок яких фінансова установа здійснює оплату товару та щомісячну винагороду в розмірі 979,44 грн., яка є платою за послуги фінансової установи. Всього [PERSON] сплатила на користь відповідача 103 084,12 грн., з яких: 16 800 грн. винагороди за послуги зі включення договору до Програми «Автофінанс», 52 000 грн. авансового внеску та до травня 2014 року по 2979, 44 грн. (що включало в себе 2000, 00 - періодичний платіж та 979, 44 грн. - щомісячна винагорода), що підтверджується відповідними квитанціями. Також встановлено, що система отримання послуги побудована так, що один клієнт за свої власні кошти без інвестування коштів відповідача надає можливість отримання послуги іншому клієнту спілки. Дані обставини підтверджуються: Договором № 000404 про надання фінансової послуги від 01 серпня 2013 р., додатків до нього (додаток №1, додаток №2 «Умови діяльності Програми "Автофінанс", копіями платіжних доручень про перерахунок коштів. Відповідно до положень ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми" . Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у спорі про визнання правочину недійсним як такого, що здійснений з використанням нечесної підприємницької практики (справа №6-40цс 13) поняття "пірамідальна схема" у розумінні п.7 ч.3 ст. 19 Закону має такі ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. За таких обставин суд приходить до висновку, що діяльність ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ» за Договором № 000404 про надання фінансової послуги від 01.08.2013р. є функціонуванням «пірамідальної схеми», суперечить п.7 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з наявністю головних ознак «пірамідальної схеми» - безтоварність, здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації (в даному випадку - позики), та сплата компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки учасник групи отримує позику за рахунок об'єднання платежів інших учасників групи. При віднесенні схеми до пірамідальної суд також враховує й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ» з адміністрування фінансових активів підпадає під поняття «фінансова послуга». Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та держане регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 02 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг та доповнено цю статтю п.11-1, відповідно до якої до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 09.10.2012 року №1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах»), які закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Як вбачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття "пірамідальна схема" та "придбання товарів у групах". Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Відповідно до п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація та сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року, у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, ч.5 та ч.6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За правилами ст. 204 ЦК України правочин вважається правомірним не лише тоді, коли не визнаний судом недійсним, але й у тому випадку, коли його недійсність прямо не встановлена законом. Таким чином, зі змісту зазначених норм вбачається, що правочин, недійсність якого прямо встановлена законом, є нікчемним. Визнання нікчемного правочину судом недійсним законом не вимагається, тобто для сторін правочину він не спричиняє правових наслідків, крім наслідків його недійсності. Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.05.2012 р., ухваленою за наслідками перегляду ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2011р. у справі за позовом фізичної особи до ПАТ «Філдес Україна» про визнання договору недійсним, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди встановлено, що контракт, укладений між фізичною особою та ПАТ «Філдес Україна», не можна вважати угодою про посередницьку діяльність, яка не порушує права фізичної особи, а діяльність ПАТ «Філдес Україна» такою, що не порушує права споживачів та не вводить останніх в оману. Вказане випливає з того, що відповідно до умов контракту (угоди) фізична особа сплачує кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на його купівлю. При цьому ПАТ «Філдес Україна», яке нібито здійснює посередницьку діяльність, без залучення власних коштів формує групи клієнтів, за рахунок внесків яких здійснюється передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи. Тому, при укладенні договору одночасно порушенні вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо включення в нього умов, що є несправедливими, тобто такими, що вносять істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу, а також встановлена його нікчемність в силу ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 цього ж закону. Крім того, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що вчинення відповідачем правочину з позивачем було здійснено з використанням нечесної підприємницької практики, про наявність фактичних та правових підстав вважати нікчемним Договір № 000404 про надання фінансової послуги від 01 серпня 2013 р., укладений між позивачем і ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ». Застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ЕКСПЕРТ» на користь [PERSON] 103 084,12 грн., сплачених за недійсним Договором №000404 про надання фінансової послуги від 01.08.2013р., що був укладений між позивачем [PERSON] і ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ». Відповідно до ст. 84 ЦКП України витрати на правову допомогу підлягають до задоволення частково в сумі 700 грн. за підготовку та складання процесуальних документів, оскільки адвокат участі в судових засіданнях не приймала, так як розгляд справи проведено відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. В задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити в зв'язку з недоведеністю. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ТОВ «АВТО ЕКСПЕРТ» на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial