Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

11.05.2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до про стягнення 12794 грн 46 коп. заборгованості за кредитним договором від 27.05.2013 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. 31.05.2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. 01.09.2021 року до суду повернуто поштове повідомлення від відповідача. Станом на 22.09.2021 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернуласть до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.05.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. (а.с. 19) У даній заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодний з його умовами. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті https://privatbank.ua. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 13.04.2021 року складає 12794 грн 46 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10361 грн 32 коп; заборгованість за відсотками 2433 грн 14 коп. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку. (а.с. 57-61) Протягом дії договору Банком було видано чотири кредитних карток, остання з яких має термін дії до 06/23. (а.с. 18) Відповідно до Банківської ліцензії від 05 жовтня 2011 року № 22 Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92 надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с. 53) Із статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» вбачається, що банк був створений відповідно до Установчого договору від 07 лютого 1992 року у формі товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за реєстраційним №92. Відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Згідно рішення єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК». (а.с. 55-56) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У заяві позичальника від 27.05.2013 року відсутні умови договору, якими сторони обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. В обґрунтування позовних вимог ПриватБанк зазначав, що підпис відповідача в анкеті-заяві про приєднання свідчить про факт його ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами банку. На підтвердження цих вимог позивач надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з архіву Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, та в яких визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача як і відомості на самому сайті належним доказом бути не може, оскільки формування цієї інформації повністю залежить від волевиявлення ПриватБанку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Вказаним спростовуються доводи позову про те, що наявність підпису на анкеті-заяві свідчить про укладення кредитного договору з одночасним узгодженням всіх істотних його умов. Таким чином, суд приходить в до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за відсотками. Підсумовуючи наведене, позов Банку підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10361 грн 32 коп. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст. 141 ЦПК України, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1838 грн 31 коп судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial