Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - Позивач, Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач, Позичальник) в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки. Також просили стягнути судові витрати у розмірі 3 654,00 грн зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 04.09.2008 між Закритим акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено кредитний договір №01-09-08/ФО. Відповідно до пункту 1.1. Договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику, кредитні кошти (надалі - Кредит) у сумі 2 300 000 (два мільйони триста тисяч) доларів США 00 центів на поточні потреби. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що розмір процентів за користування Кредитом складає 15 % (п'ятнадцять відсотків) річних. Відповідно до Додаткової угоди до Кредитного договору №01-09-08/Ф0 від 04.09.2008 року укладеної 26 лютого 2010 року між Банком та Позичальником було внесено зміни до Кредитного договору в тому числі щодо процентної ставки за користування Кредитом, а саме: «у випадку (а) зміни облікової ставки НБУ, а також у випадку (б) порушення Позичальником будь-якого із своїх зобов'язань, передбачених Договором, - процентна ставка за користування Кредитом в першому випадку (а) збільшується прямо пропорційно збільшенню облікової ставки НБУ, а вдругому випадку (б) збільшується на З % (три відсотки) річних, після чого становитиме 18 % (вісімнадцять) відсотків річних». 26.02.2010 року між між Банком та Позичальником був укладений договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.Г1. та зареєстрований в реєстрі за № 320. Відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов'язання за договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 04.06.2014 року має заборгованість - 12 405 768 грн., 30 коп. В судовому засіданні представник позивача Чиляков М.В., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, крім того просив стягнути з відповідача пеню за 3 роки. Представник відповідача [PERSON], проти задоволення позовних вимог заперечила, просила в разі чого, застосувати строк позовної давності пені в 1 рік. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.09.2008 між Закритим акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено кредитний договір №01-09-08/ФО. Відповідно до пункту 1.1. Договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику, кредитні кошти у сумі 2 300 000 (два мільйони триста тисяч) доларів США 00 центів на поточні потреби. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що розмір процентів за користування Кредитом складає 15 % (п'ятнадцять відсотків) річних. Відповідно до Додаткової угоди до Кредитного договору №01-09-08/Ф0 від 04.09.2008 року укладеної 26 лютого 2010 року між Банком та Позичальником було внесено зміни до Кредитного договору в тому числі щодо процентної ставки за користування Кредитом, а саме: «у випадку (а) зміни облікової ставки НБУ, а також у випадку (б) порушення Позичальником будь-якого із своїх зобов'язань, передбачених Договором, - процентна ставка за користування Кредитом в першому випадку (а) збільшується прямо пропорційно збільшенню облікової ставки НБУ, а вдругому випадку (б) збільшується на З % (три відсотки) річних, після чого становитиме 18 % (вісімнадцять) відсотків річних». 26.02.2010 року між між Банком та Позичальником був укладений договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.Г1. та зареєстрований в реєстрі за № 320, відповідно до якого в іпотеку Банку передано: Домоволодіння загальною площею 253,60 кв.м., жилою площею 194,30 кв.м.: житловий будинок (літера за планом земельної ділянки - Б) загальною площею 133,50 кв.м., житловою площею 104,80 кв.м., житловий будинок (літера за планом земельної ділянки - В) загальною площею 79,20 кв.м., житловою площею 54,50 кв.м., житловий будинок (літера за планом земельної ділянки - Г) загальною площею 40,90 кв.м., житловою площею 35,00 кв.м., гараж (літера за планом земельної ділянки - Є), майстерня ( літера за планом земельної ділянки - Ж), навіс (літера за планом земельної ділянки - 3), навіс (літера за планом земельної ділянки - К), навіс (літера за планом земельної ділянки - П), огорожа (літера за планом земельної ділянки - 1,3), тротуар (літера за планом земельної ділянки - І-ІІ, ІУ-У) яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п'ятдесят дріб дванадцять), що належить Іпотекодавцю на праві власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] виданого 28.12.2009 року на підставі рішення виконкому Колонщинської сільської ради № 97 від 10 грудня 2009 року; Земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]) площею 12680 (один цілий дві тисячі шістсот вісімдесят десятитисячних) га, що розташована за адресою: Макарівський район, Колонщинська сільська рада с. Березівка, що належить Іпотекодавцю на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25 листопада 2009 року, що виданий на підставі Договорів купівлі продажу земельної ділянки від 11 вересня 2007 року, за реєстровими номерами 1691,1694,1706,1709,1688,1697,1700,1703,1712,1715, від 12 вересня 2007 року за номерами 1884,1887, від 16 серпня 2004 за реєстровими номерами 4364, 4354 та рішення Колонщинської с/р від 20 грудня 2005 року №188-20-ІV від 24 вересня 2007 року № 199-17-05. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010994802551. Відповідно до ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що Банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені Договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 6.6. Договору, проценти нараховані за місяць, Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання передбачені Договором, надав Позичальнику грошові кошти. В той же час, в порушення взятих на себе зобов'язань Боржник кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом. В результаті чого Відповідач станом на 04.06.2014 року має заборгованість яка становить 1 045 127,09 доларів США (один мільйон сорок п'ять тисяч сто двадцять сім доларів США 09 центів), що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1долар США = 11,870105 грн.) становить 12 405 768,30 гривень, з яких: - заборгованості за кредитом - 398 553,28 доларів США, що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США = 11,870105 грн.) становить 4 730 869,28 гривень; - процентів за користування кредитом - 67 541,45 доларів США, що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США = 11,870105 грн.) становить 801 724,10 гривень; - пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 550 027,01 доларів США, що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США = 11,870105 грн.) становить 6 528 878,36 гривень; - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 29 005,35 доларів США, що за офіційним обмінним курсом НБУ на дату розрахунку (1 долар США = 11,870105 грн.) становить 344 296,55 гривень. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 256 ЦК України, «Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.» Загальна позовна давність ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Частиною 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно розрахунку заборгованості розміру неустойки (пені, штрафу) за кредитним Договором № 01-09-08/ФО від 04.09.2008 із врахуванням строку позовної давності в один рік, вбачається, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 9 213 731 (дев'ять мільйонів двісті тринадцять тисяч сімсот тридцять одна) гривня 28 копійок. Згідно ч. І ст.24 ЗУ «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Стаття 33 ЗУ «Про іпотеку» визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.2. ст. 15 ЗУ "Про іпотеку", реалізація переданих в іпотеку земельних ділянок сільськогосподарського призначення при зверненні стягнення на предмет іпотеки здійснюється на прилюдних торгах. Покупцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути особи, визначені Земельним кодексом України. Згідно ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржником, а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки, наприклад - за рішенням суду. Згідно ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведе, а також посилаючись на те, що договір є обов'язковим до виконання, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, вимоги позивача про стягнення з відповідача предмету іпотеки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Проте, суд не може погодитись з Позивачам, щодо нарахованого розміру заборгованості Позичальника перед Банком. В результаті чого, суд вважає, що позовні вимоги Позивача в частині розміру суми заборгованості, мають бути зменшені з урахуванням розміру неустойки (пені, штрафу) за кредитним Договором № 01-09-08/ФО від 04.09.2008 із врахуванням строку позовної давності в один рік. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3 654,00 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial