Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третьої особи відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.01.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VOJ3AE00000151, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит, в розмірі 12076,62доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 31.01.2008 року, між вищезазначеними сторонами було укладено договір застави автотранспорту, у відповідності до якого [PERSON] надав в заставу автомобіль марки Volksvagen, модель: Passat, рік випуску: 1998, тип транспортного засобу: легковий седан, номер кузова шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. 24.12.2012 року Володимир-Волинським міським судом було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, на виконання якого ДВС м. Володимир-Волинський було накладено арешт на автомобіль марки Volksvagen. З накладенням арешту на заставлене майно, банк позбавлений можливості продати заставлене майно для погашення заборгованості, а тому позивач просить звільнити його з-під арешту. Представник позивача Мазурок А.А. на попереднє судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача відділу ДВС Володимир-Волинського міського управління юстиції Невмержицький С.В. на попереднє судове засідання не з'явився, подав суду заяву згідно якої просить суд слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] на попереднє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неівки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК та ч.1 ст. 20 ЗУ "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] мають місце кредитні зобов'язання, забезпечені заставою рухомого майна - автомобіля марки Volksvagen, модель: Passat, рік випуску: 1998, тип транспортного засобу: легковий седан, номер кузова шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]., що стверджується копією договору застави автотранспорту від 31.01.2008 року. Як встановлено судом, 24.12.2012 року Володимир-Волинським міським судом було ухвалено рішення за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, на виконання якого ДВС м. Володимир-Волинський було накладено арешт на автомобіль марки Volksvagen. Таким чином, наявність арешту, який було накладено на рухоме майно постановою старшого державного виконавця перешкоджає банку одержати задоволення за рахунок заставленого майна, шляхом подальшої його реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є всі підстави для звільнення заставленого майна з-під арешту. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує із [PERSON] в користь позивача понесені ним судові витрати за сплату судового збору, оскільки спір виник саме з його вини.

Outcome: approved