Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.07.2018 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Volkswagen», державний номер [NUMBER] . 28.08.2018 в м. Києві по вул. Бориспільська, 6 сталась дорожно-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до довідки УПП № 3018240557334738 [PERSON] керувала автомобілем «Volkswagen», державний номер [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння. Постановою Дарницького районного суду від 18.10.2018 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП України. ПрАТ "Страхова компанія Український страховий стандарт" здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому власнику автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в розмірі 20 000,00 грн., в зв`язку з чим позивач просить стягнути зазначену суму з відповідача в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.07.2018 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі по тексту - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Volkswagen», державний номер [NUMBER] . 28.08.2018 о 01-30 год. в м. Києві на вул. Бориспільській, 6 [PERSON] , керуючи автомобілем «Volksvagen Touareg» з іноземною реєстрацією ( [NUMBER]) , в порушення п. 10.1 ПДР України під час заїзду в двір не переконалась в безпечності маневру, не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль «Ореl», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2018 водія [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі договору страхування транспортного засобу АМ/4676881 від 02.07.2018, заяви страхувальника, розрахунку суми страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу та страхового акту № 9422 від 25.10.2018, позивачем здійснено страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3461 від 26.10.2018 (а.с. 18). За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у розмірі 20 000,00 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved