Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідачів про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязати безоплатно надати і виділити в натурі на місцевості [PERSON] земельну частку (пай). Вимоги мотивуються тим, що у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право на земельну частку (пай) мають спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості) однією земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] настоює на позовних вимогах про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов'язати безоплатно надати і виділити в натурі на місцевості [PERSON] земельну частку (пай), так як у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право на земельну частку (пай) мають спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості) однією земельною ділянкою. В судове засідання представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений, подав заперечення на позовну заяву та заяву про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання представник відповідача Устинівської районної державної адміністрації не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений, заяви про розгляд справи в його відсутність чи про причини неявки не подано. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, визнав в повному обсязі позовні вимоги про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов'язати безоплатно надати і виділити в натурі на місцевості [PERSON] земельну частку (пай). В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу Держземагенства в Устинівському районі не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений, заяви про розгляд справи в його відсутність чи про причини неявки не подано. Заслухавши представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року за №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", наказу Державного агенства земельних ресурсів України у Кіровоградській області від 29 квітня 2015 року за №15 "Про реорганізацію Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області", Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. За заповітним розпорядженням [PERSON], посвідченого 17 вересня 2009 року нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1-1417, спадкоємцем спадкового майна земельної ділянки за за №96-1, №96-2, площею 12.84 га на території Седнівської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс». [PERSON] померла 17 липня 2010 року. На підставі заповітного розпорядження спадкодавця - [PERSON], державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON]П , видано ТОВ «Агрокомплекс» свідоцтво про право на спадщину, на спадкове майно - на земельну ділянку за №96-1, №96-2, площею 12,84 га, на території Седнівської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР, №116760, виданого 25 квітня 2005 року Устинівською райдержадміністрацією Кіровоградської області. Згідно нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2009 року, виданого [PERSON] та державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КР, №104359, виданого Устинівською райдержадміністрацією Кіровоградської області 03 серпня 2005 року, земельна ділянка за №96-1, №96-2, площею 12,84 га, розташована на території Седнівської сільської ради, належить спадкодавцю - [PERSON]. Листом за №375 від 23 травня 2011 року начальника відділу Держземагенства в Устинівському районі [PERSON] повідомлено ТОВ «Агрокомплекс», що «державний акт [PERSON] на земельну ділянку за №96-1, №96-2, площею 12,84 га, розташовану на території Седнівської сільської ради видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2009 року за №2286 та видано державні акти на право власності на земельні ділянки, серія ЯИ, №817561, на площу 3,7988 га та серія ЯИ, №817560 на площу 9,0413 га від 10 листопада 2010 року». Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Пунктом «в» ч.1 ст. 82 ЗК України встановлено, що юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі:прийняття спадщини. Відповідно до нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 лютого 2011 року на земельну ділянку за №96-1, №96-2, площею 12,84 га, розташованої на території Седнівської сільської ради, що належить [PERSON] та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР, №116760, виданого 25 квітня 2005 року Устинівською райдержадміністрацією Кіровоградської області, ТОВ «Агрокомплекс» є спадкоємцем за заповітом, так як згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, захист прав і свобод людини і громадянина. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки [PERSON]) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). За положеннями глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав визначених законом. У випадку визнання недійсним правочину може бути визнано недійсними і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку. Державний акт на право власності на земельну ділянку (на час виникнення спірних відносин) визнається документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або цивільно-правових угод. Визнання недійсним державного акта на право власності може мати місце у разі видання його з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. При встановлених обставинах, коли на одну і ту саму земельну ділянку видано кілька (три) державних акти, у позивача ТОВ «Агрокомплекс», як спадкоємця за заповітом відповідно до нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину від 24 лютого 2011 року відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів на право власності на спадкове нерухоме майно - на земельну ділянку, що належить на праві власності спадкодавцю [PERSON], позовні вимоги в частині про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку підлягають задоволенню відповідно до положень ч.3 ст.155 ЗК України, так як у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пунктом «2» ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. У списку громадян, членів колишнього КСП ім. К. Маркса, яким надається земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Седнівської сільської ради, під №201 зазначено, «Полякова Раїса Миколаївна». У п.1 розпорядження голови Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29 жовтня 2004 року за №571-р «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. К.Маркса» зазначено: «Передати у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) згідно із схемою поділу земель та додатком». На підставі списку членів КСП ім [PERSON], що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, [PERSON] надано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія КР, № 037263, виданого Устинівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області. До цього сертифіката внесено зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ВВА за №724225 від 15 березня 2004 року. Зміни до сертифіката на право на земельну частку (пай), серія КР, № 037263, внесено 15 березня 2004 року та посвідчено підписом голови Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Відповідно до Положення "Про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області", затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року за №20 та наказу "Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області" від 19 травня 2015 року за №77, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області. У позивача ТОВ «Агрокомплекс», як спадкоємця за заповітом відповідно до нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину від 24 лютого 2011 року, відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів на право власності на спадкове нерухоме майно на земельну ділянку, що належить на праві власності спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серія КР, № 037263, наданого [PERSON], виданого (дату через опечатку не можливо прочитати) вересня 1994 року Устинівською районною державною адміністрацією, до цього сертифіката внесено зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, ВВА за №724225 від 15 березня 2004 року та посвідчено підписом голови Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. При встановлених обставинах, позовні вимоги в частині зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Устинівську районну державну адміністрацію надати безоплатно [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серія КР, № 037263 та виділити в натурі (на місцевості) земельну частку (пай), розміром 14.96 га в умовних кадастрових гектарах в межах Седнівської сільської ради підлягають задоволенню відповідно до розпорядження голови Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 29 жовтня 2004 року за №571-р «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. К.Маркса» та положень ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», так як основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Судові витрати по справі за заявою позивача не відшкодовуються.

Outcome: approved