Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: - визнати членами сім`ї [PERSON] ( [INFO] ) онуків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; - визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 17.01.2018 року, викладене в протоколі № 1 від 17.01.2018 року, в частині щодо відмови прапорщику у відставці [PERSON] у зарахуванні на квартирний облік онуки [PERSON] , [INFO] та встановлення складу сім`ї [PERSON] три особи в черзі для отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 02.06.1995 року перебуває на обліку осіб які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку). При цьому із 25.04.1997 року позивач зареєстрована та постійно проживає в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Житомирської квартирно-експлуатаційної частини будинкоуправління від 07.11.2017 року №548 про склад сім`ї та реєстрацію за вказаною адресою зареєстровано та проживає п`ять чоловік а саме: позивач з 25.04.1997 року, сестра позивача [PERSON] з 25.04.1997 року, донька позивача [PERSON] з 15.03.2003 року, онуки позивача [PERSON] з 29.01.2005 року та [PERSON] з 24.06.2009 року. 17.01.2018 року позивач звернулася до військової частини [NUMBER] із заявою про внесення змін в її обліковій справі із зарахуванням онуки [PERSON] на квартирний облік. Відповідно до приписів статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами…До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо дорослі діти чи батьки мають чи створюють власні сім`ї то члени їх сімей набувають право на рівні з іншими членами сім`ї військовослужбовця. Членами сім`ї військовослужбовця є також близькі родичі а саме: рідні брати, сестри, онуки, дід, баба( абзаци 4, 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення, пункт 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 (справа №1-8/99)). При цьому згідно з приписами абзацу 2 пункту 1 "Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України" затвердженого наказом Міністерства оборони України №20 від 03.02.95 року( чинного на час зарахування позивача на квартирний облік) за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України забезпечуються житлом за місцем служби військовослужбовці та члени їх сімей(стаття 64 Житлового Кодексу України (5464-10). Тому вважає рішення житлової комісії частини [NUMBER] від 17.01.2018 року, викладене в протоколі № 1 від 17.01.2018 року, в частині щодо відмови їй у зарахуванні онуки [PERSON] , 2005 року народження та встановлення складу її сім`ї три особи в черзі для отримання житла за рахунок Міністерства оборони України незаконним. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 19.10.2018 року по справі призначено спрощене позовне провадження. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, проте надав відзив, в якому просив у задоволенні позову позивача відмовити, оскільки [PERSON] та [PERSON] , на його думку, не входять до складу сім`ї позивача із посиланням на Інструкцію затверджену наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737.Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 02.06.1995 року позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов(квартирному обліку) при військовій частині [NUMBER] Житомирського гарнізону, що визнається та не заперечується сторонами у цій справі. При цьому із 25.04.1997 року позивач зареєстрована та постійно проживає в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Житомирської квартирно-експлуатаційної частини будинкоуправління від 07.11.2017 року №548 про склад сім`ї та реєстрацію за вказаною адресою зареєстровано та проживає п`ять чоловік а саме: [PERSON] - позивач з 25.04.1997 року, сестра позивача [PERSON] з 25.04.1997 року, донька позивача [PERSON] з 15.03.2003 року, онуки позивача [PERSON] з 29.01.2005 року та [PERSON] з 24.06.2009 року. 17.01.2018 року позивач звернулася до військової частини [NUMBER] із заявою про внесення змін в її обліковій справі із зарахуванням онуки [PERSON] на квартирний облік. Рішенням житлової комісії частини [NUMBER] від 17.01.2018 року, викладеним в протоколі № 1 від 17.01.2018 року, позивачу відмовлено у зарахуванні онуки [PERSON] , 2005 року народження та встановлено склад її сім`ї три особи в черзі для отримання житла за рахунок Міністерства оборони України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України( стаття 19 Конституції України). У відповідності до абзаців першого, четвертого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(в редакції на момент прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР\~та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. При цьому, порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац сьомий пункту 1 статті 12 вказаного Закону). Відповідно до прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 року № 1865-1V "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом (1 січня 2005 року) забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку Також Пунктом 1.4 Інструкції № 737, чинної на час ухвалення відповідачем оскаржуваного позивачем рішення було встановлено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. Отже, позивач із членами своєї сім`ї забезпечується житлом відповідно до "Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України" затвердженого наказом Міністерства оборони України №20від 03.02.95 року( чинного на час зарахування позивача на квартирний облік)(Далі - Положення №20). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 20.05.2019 року у справі №487/6514/17, подібній цій, що розглядається, які в силу приписів ч. 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковими для врахування судами. При цьому згідно з приписами абзацу 2 пункту 1 Положення №20 за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України забезпечуються житлом за місцем служби військовослужбовці та члени їх сімей(стаття 64 Житлового Кодексу України (5464-10). Статтею 34 Житлового кодексу України визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни зокрема ті, які проживають у гуртожитках. Відповідно до приписів статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами…До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо дорослі діти чи батьки мають чи створюють власні сім`ї то члени їх сімей набувають право на рівні з іншими членами сім`ї військовослужбовця. Членами сім`ї військовослужбовця є також особи природа яких визначається кровними(родинними) зв`язками до яких належать зокрема і близькі родичі а саме: рідні брати, сестри, онуки, дід, баба (абзаци 4, 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення, пункт 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 (справа №1-8/99). Відповідно до пункту 9 Положення №20 військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. Таким чином, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є членами сім`ї військовослужбовця у відставці [PERSON] і мають право перебувати разом із нею на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] Житомирського гарнізону до забезпечення житлом за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України. Згідно із пунктом 11 Порядку №20 військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій (пункт 12 Порядку №20). Отже, наполягання відповідача на надання позивачем довідки про склад сім`ї виданої саме військовим комісаріатом є необґрунтованим. Також зазначена вимога відповідача до позивача є необґрунтованою і з тих, підстав що відповідно до пункту 1 Загальних вимог до складання і ведення облікових документів додатку 14 до Інструкції з організації обліку особового складу затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року №333 встановлено, що якщо додатком до документа вимагаються відомості про склад сім`ї, то записуються члени сім`ї і особи, які знаходяться на утриманні військовослужбовців. Таким чином, військовий комісаріат позбавлений можливості надати довідку позивачу - [PERSON] про те, що членами її сім`ї є онуки, оскільки вони не перебувають на її утриманні, проте є членами її сім`ї, як близькі родичі, які спільно проживають з нею разом із їх матір`ю [PERSON] , яка перебуває на квартирному обліку як член сім`ї позивача у військовій частині [NUMBER] . При цьому позивачем до військової частини [NUMBER] надана довідка Житомирської квартирно-експлуатаційної частини будинкоуправління від 07.11.2017 року №548 про склад сім`ї та реєстрацію, де чітко зазначені у складі сім`ї позивача онуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подання інших документів Положенням №20 не передбачено. Також судом встановлено, що під час проведення засідання житлової комісії 12.01.2018 року позивач присутнім не був, оскільки відповідач про це його не повідомив. Окрім того, відповідач не повідомив позивача і про прийняте ним рішення житлової комісії. Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого\~Постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, на засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Аналогічна норма закріплена й в пункті 2.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737. Отже закріплене право військовослужбовця бути присутнім на засіданні житлової комісії кореспондує обов`язок житлової комісії повідомити його про дату, час та місце призначеного засідання, що всупереч зазначеному законодавству не було дотримано при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення відповідачем. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003). Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п.158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07). Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за наявності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, врахувавши, що рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 17.01.2018 року, викладене в протоколі № 1, порушує право [PERSON] , на житло з урахуванням членів її сім`ї. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved