Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ "Перший інвестиційний банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30 квітня 2013 року між ПАТ "Перший інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжних карт та їх обслуговування № 41665, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок та надав платіжну картку для здійснення розрахунку. Також 30 квітня 2013 року між сторонами було укладено договір овердрафта № 41665/2013 по картковому рахунку, відкритого відповідно до Договору про відкриття карткового рахунку, видачу платіжних карток та їх обслуговування в рамках продукту "Кредитна картка". Згідно умов кредитного договору, банк встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 10\~000 грн. строком до 29.04.2012 року включно, а [PERSON] зобов'язався отримати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 35% річних в порядку та на умовах, визначених договором. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Проте відповідач своїх зобов'язань не виконав, в зв'язку з чим станом на 15 серпня 2016 року в нього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 28\~983,29 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 9\~818,90 грн., прострочена заборгованість за процентами 11\~562,29 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4\~104,03 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів 3\~038,07 грн., а також неустойки - 450,00 грн. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачує і від спілкування з працівниками банку ухиляється, тому ПАТ "Перший інвестиційний банк" звернулося в суд з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 28\~983,29 грн., а також суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про застосування спливу строку позовної давності та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та \~оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року між ПАТ "Перший інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку, видачу платіжних карт та їх обслуговування № 41665 (а.с. 6), відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу поточний картковий у UAH № 26257000046710 рахунок для зберігання грошей і зобов'язався здійснювати розрахунково-касове обслуговування відповідача за цим рахунком, а відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату наданих банком послуг, здійснювати операції за рахунком. Також 30 квітня 2013 року між ПАТ "Перший інвестиційний банк" та [PERSON] було укладено договір № 41665/2013 про надання овердрафту по картковому рахунку, відкритому відповідно до Договору про відкриття карткового рахунку, видачу платіжних карток та їх обслуговування в рамках продукту "Кредитна Картка" (далі кредитний договір) (а.с. 7). Відповідно до п. 11 кредитного договору, банк встановив по картковому рахунку позичальника № UAH ліміт овердрафту в розмірі 10\~000,00 грн. Граничним строком повернення позичальником фактично отриманих коштів овердрафту у межах встановленого ліміту є 29 квітня 2014 року (п. 1.2 кредитного договору). Згідно п. 1.3 кредитного договору, проценти за користування позичальником овердрафтом в межах визначеного в п. 1.2. договору граничного строку повернення позичальником фактично отриманих коштів овердрафту встановлюється у розмірі 35,00% річних та 0,001% процентна річних на пільговий період. Проценти за користування простроченим овердрафтом встановлюється у розмірі 40,00% річних (п. 1.4 кредитного договору). В п. 1.6 кредитного договору визначено, що всі інші умови відкриття та обслуговування рахунку зазначені в Правилах обслуговування фізичних осіб (а.с. 8-16), що розміщенні на офіційному сайті банку. Згідно п. 7.2.7. вищевказаних Правил, клієнт зобов'язується повернути банку фактично отримані кошти овердрафту та нараховані проценти за користування овердрафтом відповідно до умов даних правил та відповідного договору, а також сплатити пеню у розмірі, передбаченому даними правилами та відповідним договором. За несвоєчасне повернення отриманого овердрафту, в тому числі й несанкціонованого, та/або процентів за користування ним, клієнт сплачує пеню за кожен день прострочення повернення овердрафту та/або сплати процентів за користування овердрафтом, яка обчислюється від суми простроченого платежу, та встановлюється у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня. Нарахування пені за прострочення повернення коштів овердрафту та/або процентів за користування ним складає певний період, починаючи від дня наступного за днем, коли овердрафт та/або нараховані проценти за користування ним повинні бути повернуті, до дня, що передує дню їх фактичного повернення банку. Пеня, як міра відповідальності клієнта, сплачується банку незалежно від сплати процентів за користування коштами овердрафту, які сплачуються клієнтом, починаючи з дня отримання коштів овердрафту клієнтом та закінчуючи днем, що передує дню фактичного повернення коштів овердрафту (а.с. 7.3.3. Правил). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується випискою руху коштів по рахунках (а.с. 36-39). Разом з тим, [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 15.08.2016 року в нього виникла заборгованість в розмірі 28\~983,29 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 9\~818,90 грн., прострочена заборгованість за процентами 11\~562,29 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4\~104,03 грн. за строк з 15.08.2015р. по 14.08.2016р., пеня за несвоєчасне повернення процентів 3\~038,07 грн. за строк з 15.08.2015р. по 13.08.2016р., неустойки за несвоєчасне повернення частин кредиту - 450,00 грн. за строк з 25.06.2013р. по 25.04.2014р., а також з комісії банку за користування послугою GSM-banking 10,00 грн. за строк з 31.05.2013р. по 30.04.2014р. (а.с. 23-35). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1\~ст. 625 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1\~ст. 549 ЦК України). У відповідності до ч. 3\~ст. 549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як зазначалось раніше, відповідачем [PERSON] було подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 60-62). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. З матеріалів справи вбачається, що сторонами встановлено строк дії договору (п. 1.2. з 30.04.2013 року до 29.04.2014 року) так і строки виконання зобов?язань зі щомісячним погашенням платежів (п.п. 1.3-1.5 Договору овердрафту). Орієнтовним Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що поряд з установленням строку дії договору сторони встановити й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останього місяця строку. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність (ст. 258 ЦК України). Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Разом з тим, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Так, за змістом ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої строни права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні правила визначення строків, встановленими статтями ст. 253-255 ЦК України (ст. 260 ЦК України). Отже виходячи з положень ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, суд вважає, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань\~ щодо поновлення строку звернення до суду позивач не заявляв. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В звязку з цим суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 4\~104,03 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 3\~038,07 грн., неустойки за несвоєчасне повернення частин кредиту в розмірі 450,00 грн., а також комісії банку за користування послугою GSM-banking 10,00 грн., предявлені з порушенням строків позовної давності. Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 30.04.2013 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість за кредитом та процентами, з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Решта вимог задоволенню не підлягають в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. витрат на оплату судового збору. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial