Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її дядько [PERSON], який помер [INFO]., мав право на земельну частку(пай) розміром 2.87 умовних кадастрових гектара в землі , яка перебувала в колективній власності КСП ім.Леніна смт.Ружин Ружинського району Житомирської області, розташованій на території Ружинської селищної ради Ружинського району Житомирської області. Вказане право [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], що стверджується матеріалами спадкової справи №479/2001р., заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області. Спадщину дядька вона прийняла , проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку(пай) їй відмовив, мотивуючи це відсутністю правовстановлюючого документа, і для реалізації її спадкових прав рекомендував звернутись до суду. З врахуванням вказаного, позивачка просить суд визнати за нею право на вказану спадщину [PERSON] (а.с.2-5). Відповідач Ружинська селищна рада Житомирської області подала до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнала повністю, мотивуючи це тим, що позивачка не додала до своєї позовної заяви всіх доказів, які підтверджують її позовні вимоги, зокрема, доказів її родинних стосунків зі спадкодавцем [PERSON], доказів його смерті тощо. 2 Відповідач також вважає, що позивачка не вказала у своїй позовній заяві на наявність інших спадкоємців матері [PERSON] - [PERSON]. а саме: на наявність у останньої інших дітей ([PERSON] та [PERSON]), які можливо прийняли спадщину своєї матері, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Також відповідач вважає, що для реалізації своїх спадкових прав позивачка повинна була звернутись до відповідних органів з метою отримання дублікату Сертифікату на право на земельну частку(пай) і на підставі вказаного дублікату отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а не звертатись із позовом до суду. З врахуванням вказаних обставин Ружинська селищна рада Житомирської області в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити(а.с.31-33). В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з наведених в позовній заяві підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність і в задоволенні позовних вимог відмовити(а.с.91). Представник третьої особи - Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення позову, пояснивши суду, що якщо особа, на ім'я якої видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), втратила його оригінал, то райдержадміністрація за її заявою може видати новий Сертифікат взамін втраченого, а не його дублікат. В той же час, видача спадкоємцям вказаної особи ні дублікату Сертифікату на право на земельну частку (пай), ні нового Сертифікату, взамін втраченого оригіналу, законодавством не передбачена, а тому, відповідно, райдержадміністрації таким особам зазначених документів не видають. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відносно позову заперечень не надав, просив справу слухати у його відсутність (а.с.106). Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 524, 529 ЦК УРСР (в редакції 1960р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). З матеріалів спадкової справи № 479, заведеної 01.11.2001р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої [INFO]. [PERSON], та витребуваної судом за клопотанням позивача на підставі ст.84 ЦПК України, вбачається наступне. [PERSON] померла [INFO]оку, заповіт вона не залишила і її спадщину прийняв єдиний спадкоємець за законом першої черги - її син [PERSON]. Вказаному спадкоємцеві державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області 01.11.2001 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], яке складається з права на земельну частку(пай), розміром 2.87 умовних кадастрових гектара, у землі, яка перебуває в колективній власності КСП см.Леніна смт.Ружин, Житомирської області, що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на земельну частку(пай) серії [NUMBER] виданого Ружинською районною державною адміністрацією 14.10.1997 року та зареєстрованого 3 14.10.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 748. Вказане Свідоцтво підлягало реєстрації в Ружинській районній державній адміністрації. (а.с.36-45). [PERSON] помер [INFO], що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України передбачено право інших родичів спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно на спадкування за законом у п'яту чергу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї (ст.ст.1268,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 260, заведеної 09.06.2009р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлого [INFO] [PERSON], та витребуваної судом за клопотанням позивача на підставі ст.84 ЦПК України, вбачається наступне. [PERSON] помер [INFO], заповіт він не залишив і його спадщину прийняв єдиний спадкоємець за законом п'ятої черги - його племінниця [PERSON], яка є позивачкою по даній справі. Вказаному спадкоємцеві державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області 05.06.2013р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], яке складається з житлового будинку [ADDRESS] В той же час, постановою зазначеного нотаріуса від 22.09.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], яке складається із права на земельну частку(пай), розміром 2.87 умовних кадастрових гектара, у землі, яка перебуває в колективній власності КСП см.Леніна смт.Ружин, Житомирської області, в зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с.47-75). Таким чином, судом встановлено, що до позивачки перейшло право спадкодавця [PERSON] на все спадкове майно, зокрема і на зазначену земельну частку(пай). Проте реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану спадщину [PERSON] не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право спадкодавця [PERSON] на зазначену земельну частку(пай), так як останній за свого життя не провів реєстрацію успадкованого ним права в Ружинській райдержадміністрації Житомирської області і, як зазначалось вище, нотаріусом з вказаних підстав позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. 4 Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є нездійснення спадкодавцем за свого життя всіх необхідних дій щодо отримання правовстановлюючого документа, хоча його право, як і право його спадкодавця - [PERSON] на вказану земельну частку(пай) ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення [PERSON] права на спадщину. Суд вважає, що доводи представника відповідача, викладені ним у відзиві на позов, не дають підстав для відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного. Так, дійсно, відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Однак ч.1 ст.84 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про витребування судом доказів, у разі неможливості самостійно їх подати. Також ч.7 ст.81 ЦПК України передбачено право суда на витребування доказів з власної ініціативи у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів, а також і в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею .8 Закону України "Про нотаріат" встановлюється нотаріальна таємниця і довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. З врахуванням вищевказаного, оскільки [PERSON] не є фізичною особою за дорученням якої або щодо якої вчинялись нотаріальні дії щодо оформлення спадкових справ [PERSON] на спадщину своєї матері [PERSON], а також з метою перевірки кола спадкоємців зазначених осіб, ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 09.10.2018р. з Ружинської державної нотаріальної контори було витребувано копії спадкових справ, на підставі доказів, які містяться в них і розглянуто вказаний спір. Посилання представника відповідача на наявність у [PERSON] інших спадкоємців за законом, які можливо прийняли спадщину останньої, є необгрунтованим, оскільки в матеріалах витребуваної судом спадкової справи № 479/2001р. будь-яких відомостей про прийняття спадщини [PERSON] іншими спадкоємцями, крім [PERSON], немає. Посилання представника відповідача відносно того, що позивачка має можливість провести оформлення своїх спадкових справ в позасудовому порядку спростовується постановою державного нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене підтверджується і роз'ясненнями, викладеними в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2913р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в якому вказано, що " Відмова територіальних органів Державного комітету земельних ресурсів у видачі дублікату державного акта про право власності на земельну ділянку підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.". З врахуванням вказаного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати за клопотанням представника позивачки покладаються на неї. 5

Outcome: approved