Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.05.2011 року, відповідач отримала кредит у розмірі 2600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач підтвердила свою згоду тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на сайті www/privatbank/ua складає між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг, уклавши з Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, однак, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 17.01.2019 року має заборгованість - 12886,26 грн., з яких: 7043,43 грн - нараховано відсотків за користування кредитом; 4753,01 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 589,82 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі - 12886,26 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 04.02.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, просила звільнити її від подвійної цивільно - правової відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 30.05.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 2600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов'язаних зі зміною назви. ( а.с .29-33). Відповідач підтвердила свою згоду тим, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua складає між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг, уклавши з Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.(а.с.10,11,12-26). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався: на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором та слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Списанні коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п.2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахування процентів. Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+5% від суми позову. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.05.2011 року укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON] станом на 17.01.2019 року (а.с.6-10) вбачається, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, [PERSON] станом на 17.01.2019 року має заборгованість - 12886,26 грн., з яких: 7043,43 грн - нараховано відсотків за користування кредитом; 4753,01 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 589,82 грн. - штраф (процентна складова). За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 1.1.2.1.6 умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Пунктом 1.1.7.43 Умов та правил надання банківських послуг сторони визнали, що дія Договору закінчується в момент закриття останнього Рахунку/депозиту Клієнта, відкритого у рамках Договору або Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по договору, в тому числі овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія Договору закінчується після повного погашення заборгованості. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 30.05.2011 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє на момент звернення позивача з позовом до суду. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 10783,56 грн. та штрафів: (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та (процентна складова) у розмірі 1915,20 грн.. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7043,43 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксованої частини) та 589,82 грн. - штрафу (процентна складова)- є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вимога щодо стягнення 4753,01 грн. пені задоволенню не підлягає, у зв'язку з її безпідставністю. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № б/н від 30.05.2011 року у загальній сумі 8133,25 грн.. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. Крім цього, враховуючи те, що позов задоволено частково, відповідно до п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1212,45 грн. (8133,25*1921,00/12886,26). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № б/н від 30.05.2011 року у загальній сумі 8133,25 грн. та 1212,45 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: partial