Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: факт належності її чоловікові [PERSON], який помер [INFO] року, свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 березня 1997 року розпорядженням органу приватизації від 24 березня 1997 року № 17 на ім'я [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого в Ржищівському БТІ за № 15р.3069, відповідно до якого він був співвласником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при оформленні спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] виявилась розбіжність в документах. У свідоцтві про право власності на житло прізвище чоловіка помилково зазначено "[PERSON]", в той час, коли справжнє його прізвище "[PERSON]", що підтверджується документами: свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про смерть чоловіка, технічним паспортом на квартиру. Через допущену у вказаному свідоцтві помилку нотаріус відмовила їй у оформленні спадкових прав та порекомендувала звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло її покійному чоловікові [PERSON], оскільки в адміністративному порядку через смерть чоловіка помилку у написанні його прізвища виправити вже неможливо. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, подала заяву, в якій вимоги заяви підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник Ржищівської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав до суду лист, в якому вказує, що проти заяви не заперечує, просить розглядати справу без участі представника заінтересованої особи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З досліджених матеріалів справи встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло за адресою: [ADDRESS], що видане 24 березня 1997 року згідно з розпорядженням від 24 березня 1997 року № 17, та зареєстроване в Ржищівському БТІ за № 15р.3069, прізвище співвласника [PERSON] записано - "[PERSON]". Згідно з розпорядження № 17 від 24 березня 1997 року прізвище наймача квартири за адресою: [ADDRESS], записано - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до договору передачі в особисте користування квартири за адресою: [ADDRESS], прізвище записано - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до рішення від 24 березня 1997 року про передачу квартири за адресою: [ADDRESS], в особисте користування, прізвище записано - [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого райвідділом ЗАГС м. Тараща Київської області 21 серпня 1976 року, встановлено, що прізвище, ім'я, по батькові записано українською мовою - [PERSON] (а.с.8). За копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Ржищівського міського управління юстиції у Київській області 6 червня 2014 року, підтверджується, що прізвище, ім'я, по батькові дійсно - [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження той факт, що свідоцтво про право власності на житло, видане 24 березня 1997 року згідно з розпорядженням від 24 березня 1997 року № 17, на ім'я [PERSON] та [PERSON], та зареєстроване в Ржищівському БТІ за № 15р.3069, відповідно до якого вони є співвласниками квартири [ADDRESS], - дійсно належить [PERSON], який помер [INFO] року. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved