Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку суброгації виплачене страхове відшкодування у розмірі 278225.48 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2017 року о 15.25 год [PERSON] в м. Львові на вул. Старовознесенська-Заклинських, керуючи автомобілем марки «ЗИЛ 131Н» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Land Range Rover» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яку постановою Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2018 року було залишено без змін. Договором добровільного страхування наземного транспорту «Єврокаско 5 зірок» №FO-00008349 від 11.05.2017 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було застраховано автомобіль марки «Land Range Rover» д.н.з. [NUMBER] . Позивач визнав страховим випадком ДТП, що мало місце 26.12.2017 року та заявою страхувальника йому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 278225.48 грн. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи перед потерпілим, набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування, при цьому деліктне зобов`язання не припиняється, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. У зв`язку із тим, що неправомірними діями [PERSON] , які призвели до ДТП від 26.12.2017 року, внаслідок чого було завдано майнової шкоди [PERSON] , яке застраховане в АТ «СГ «ТАС», з відповідача підлягає стягненню виплачене страхове відшкодування.. Ухвалою від 30.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. 15.04.2021 року представником позивача на адресу суду скеровано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в обґрунтування якої зазначає, що 26.04.2018 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило частину страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 99500 грн. що підтверджується платіжним дорученням. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача 199419.23 грн страхового відшкодування, 2291.28 грн сплаченого судового збору та повернути надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1182.10 грн. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.04.2021 року Приватному акціонерному товариству «Страхова група «ТАС» повернуто з державного бюджету судовий збір в розмірі 1182 (тисячу сто вісімдесят дві) грн 10 коп, сплачений при поданні позову згідно платіжного доручення № 268 від 22.01.2020 року (одержувач УДКСУ в Яворівському районі, код 38011710, банк одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.) в м.Київ. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, відповідач на адресу суду скерував клопотання про відкладення судового засідання, оскільки його адвокат не виходить на зв`язок. Однак, суд дійшов висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»). Враховуючи наведені норми чинного законодавства та те, що дана справа перебуває у провадженні вже тривалий період, відповідач та його представник неодноразово заявляли клопотання про відкладення розгляду справи, які були задоволені судом, а тому суд вважає, що неявка відповідача та його представника в судове засідання пов`язана із затягуванням розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2017 року о 15.25 год [PERSON] в м.Львові на вул. Старовознесенська-Заклинських, керуючи автомобілем марки «ЗИЛ 131Н» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Land Range Rover» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень. На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № FO-00008349 від 11.05.2017 року укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) між позивачем, та потерпілою стороною виникли договірні відносини з приводу страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Land Rover Range Rover» д.н.з. [NUMBER] зі строком дії з 00 год 00хв 15.05.2017 року по 23год 59 хв 14.05.2018 року. Згідно із відповіддю від НПУ ідентифікатор картки ДТП в системі 3017361634274904, 26.12.2017 року о 15.25 год відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗИЛ 131Н» д.н.з. [NUMBER] , транспортного засобу «Land Rover» д.н.з. [NUMBER] , винуватець дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] 11.01.2018 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) марки «Land Rover Range Rover» д.н.з. [NUMBER] , яким визначено характер ушкоджень автомобіля. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 23.05.2018 року. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до страхового акту № 3669В/35/2018 від 06.02.2018 року подію, а саме ДТП, яка відбулась 26.12.2017 року та за результатами якої, застрахований, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № FO 8349, автомобіль марки «Land Rover/Rang Rover» д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, визнано страховим випадком та позивачем прийнято рішення про відшкодування у розмірі 278225,48 грн, згідно ремонтної калькуляції № 14746/35/2 від 24.01.2018 року. Копією платіжного доручення № 59022 від 07.02.2018, підтверджено, що АТ «СГ «ТАС» ФОП [PERSON] виплачено страхове відшкодування за договором FO-00008349 від 11.05.2017 року у розмірі 278225,48 грн. Відповідно до полісу №АМ/0735660 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) виникли договірні відносини з приводу страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «ЗИЛ 131Н» д.н.з. [NUMBER] зі строком дії з 00 год 00хв 21.08.2017 року по 20.08.2018 року включно. 26.12.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «СК «ТАС» із заявою про настання події, яка мала місце 26.12.2017 року. Відповідно до платіжного доручення № 21687 від 26.04.2018, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило АТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування згідно регресної вимоги №ГО401/1021 від 15.03.2018 року у розмірі 99500 грн. На підставі вказаних фактичних даних, судом встановлено, що позивачем виконано договірні зобов`язання. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положеннями ст. 5 Закону України "Про страхування" визначено форми страхування - добровільну та обов`язкову. При цьому, одним із видів обов`язкового страхування в Україні, закріпленим у статті 7 Закону України "Про страхування" є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. За таких обставин, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц). У відповідності до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладене, суд встановив, що 26.12.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка визнана позивачем як страховий випадок, у зв`язку із чим здійснено страхове відшкодування потерпілому, як наслідок до останнього (страховика потерпілого) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. За таких обставин, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» провело виплату страхового відшкодування за заявою потерпілого відповідно до умов добровільного страхування наземного транспорту, після проведення такої виплати з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, позивач набув права зворотної вимоги в межах фактично сплачених грошових коштів, за виключенням майнової відповідальності страховика відповідача. З врахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги, слід задовольнити та з відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння завданої шкоди, слід стягнути решту завданої шкоди у розмірі 199419,23 грн. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved