Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26.12.2013 року звернулася до суду із позовом до ДП „Науково - дослідницький інститут аеропружних систем" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 03.11.2010 року по 19.12.2013 року у сумі 64579,17 грн.. Вимоги мотивовані тим, що позивач з 02 квітня 2007 року по 03 листопада 2010 року працювала у ДП „ Науково - дослідницький інститут аеропружних систем", наказом № 506-к/64 від 03 листопада 2010 року її було звільнено на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. На час звільнення відповідач заборгував їй заробітну плату. На підставі судового наказу Феодосійського міського суду від 21.11.2013 року з відповідача на її користь було стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати за період з грудня 2008 року по червень 2010 року у розмірі 11566,78 грн.. До теперішнього часу заборгованість по заробітної платі їй не сплачено, у зв'язка з чим, вона просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2010 року по 19.12.2013 року у сумі 64579,17 грн.. Позивач та її представник судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, просили стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 03.11.2010 року по 19.12.2013 року, а саме за 786 днів, у сумі 62549,88 грн. без врахування обов'язкових відрахувань. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме погоджується з тим, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 03.11.2010 року по 19.12.2013 року, а саме за 786 днів, складає 62549,88 грн., але просить суд врахувати обов'язкові відрахування та стягнути з відповідача 52145,80 грн.. Вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає установленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач відповідно до наказу № 142-к/64 від 02.04.2007 року була прийнята на роботу до ДП „Науково - дослідницький інститут аеропружних систем", наказом № 506-к/64 від 03.11.2010 року позивача було звільнено з роботи по ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 7,8). На підставі судового наказу Феодосійського міського суду від 21.11.2013 року з відповідача на її користь було стягнуто суму заборгованості з виплати заробітної плати за період з грудня 2008 року по червень 2010 року у розмірі 11566,78 грн. (а.с. 5). Відповідно до довідок ДП „Науково - дослідницький інститут аеропружних систем" середньоденний заробіток позивача складає 79,58 грн., проти чого сторони не заперечують (а.с. 6,18). Частина 1 ст. 116 КЗпП України передбачає, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Таким чином, обов'язок виплатити заробітну плату та провести розрахунок при звільненні з позивачем покладений на відповідача, який не надав безперечних доказів про фактичну виплату належних позивачу сум. Відповідно до ч. 1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, передбачений ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умовами невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, а наявність рішення суду, яким підтверджується факт порушення строків проведення розрахунку з працівником не звільняє його від виконання цього обов'язку. Вирішуючи питання про наявність заборгованості по виплаті заробітної плати та розрахунку при звільнені, та про середньоденний заробіток, суд бере до уваги довідки ДП „Науково - дослідницький інститут аеропружних систем", яки надано відповідачем та з яким сторони погоджуються. Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у зв'язку з відсутністю будь яких інших даних, крім довідок відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", згідно яких суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Пунктом 2.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року встановлено, що «…середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язані відповідна виплата». Відповідно до п. 8 цієї постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум. Що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивні частині рішення. Враховуюче наведене, суд не приймає до уваги наданий відповідачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку, який складено з урахуванням податків, та який складає відповідно 52145,80 грн. (а.с. 6). При обчисленні розміру середньої заробітної плати позивача, що підлягає виплаті, суд приймає до уваги довідку про середньоденний заробіток. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.11.2010 року по 19.12.2013 року, а саме за 786 днів, складає 62549,88 грн. (без врахування обов'язкових відрахувань). На підставі викладеного, того, що у судовому засіданні позивачка просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 786 днів у сумі 62549,88 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми у розмірі 62549,88 грн., в інший частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 625,49 грн. В судовому засіданні 14.02.2014 року були оголошені вступна та резолютивна частини рішення, повний текст рішення виготовлений 19.02.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial