Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

4 січня 2017 року до суду надійшла направлена поштою 30 грудня 2016 року позовна заява [PERSON] (представник позивача [PERSON]) до Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки. З позову вбачається, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 2,16 га та 1,60 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Спадкоємицею першої черги за законом на вказану спадщину є позивач [PERSON]. Інших спадкоємців у померлого [PERSON] ні за законом, ні за заповітом не має. Позивач [PERSON] вказує, що при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на спадкові земельні ділянки, то їй було відмовлено в цьому, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутністю у [PERSON] факту прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] Крім того, в свідоцтві про народження позивача, відповідно до ч.2 ст. 55 чинного на той час КпШС, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Встановлення фактів батьківства та постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно [PERSON] для оформлення права на спадщину. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд встановити факт батьківства [PERSON], померлого [INFO] року, у відношенні позивача [PERSON], внести зміни (доповнення) до актового запису про її народження, зазначивши [PERSON] батьком дитини, встановити факт спільного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини ([INFO] року) та визнати в порядку спадкування за позивачем [PERSON] право власності на земельні ділянки площами 2,16 га та 1,60 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Ухвалою суду від 6 січня 2017 року відкрито провадження по справі. В судових засіданнях 27 лютого та 22 березня 2017 року представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, що викладені в ньому, та просила суд його задовольнити, в судове засідання 28 березня 2017 року не з'явилася, до суду надіслала заявy про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області Смага І.І. в судовому засіданні 22 березня 2017 року позов [PERSON] визнав в повному обсязі, а в судове засідання 28 березня 2017 року не з'явився, до суду сільський голова надіслав заяву про визнання сільською радою позову [PERSON] в повному обсязі, та розгляд справи у відсутність їхнього представника. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавській області в судові засідання не з'явилися, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання їхнього представника не повідомили, заяви про розгляд справи у відсутність їхнього представника до суду не надіслали. Суд вирішив за можливе розгляд справи проводити у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ст. 197 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача Смаги І.І. в судових засіданнях 27 лютого та 22 березня 2017 року, заслухавши показання свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] (представник позивача [PERSON]) про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що згідно даних Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за 1980-1982 роки значиться жилий будинок, станом на 1 січня 1980 року згідно погосподарської книги № 3 за 1980-1982 роки, особовий рахунок № 233 стор. 40 відносилося до "колгоспного двору". Станом на цю дату в ньому проживали: голова сім'ї- [PERSON], 1936 року народження, чоловік - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. 22 лютого 1981 року з домоволодіння вибув гр. [PERSON], [INFO], по причині засудження. З довідки Матяшівської сільської ради № 111 від 24.06.2010 року вбачається, що в погосподарській книзі № 3 за 1980-1982 роки, особовий рахунок № 233 допущено помилку, а саме: невірно вказано по батькові та дату народження [PERSON], 1946 року народження. По батькові "[PERSON]" та рік народження "1944" записано помилково. [PERSON], [INFO], житель с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 24 лютого 1981 року був засуджений до 4 років позбавлення волі в виправно-трудовій колонії суворого режиму з конфіскацією всього власного майна. Даним вироком суду запобіжний захід [PERSON] до вступу ним в законну силу залишено тримання під вартою, рахуючи строк покарання з моменту арешту, тобто з 29 листопада 1980 року. Згідно даних Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області за 1986-1990 роки значиться домоволодіння, яке станом на 1 січня 1986 року, 1 червня 1990 року та на 1 липня 1990 року відносилося до "колгоспного двору". Станом на цю дату в ньому проживали: голова сім'ї - [PERSON], 1946 року народження, [PERSON], 1936 року народження, - дружина, [PERSON], 1981 року народження, - дочка. 18 лютого 1998 року з домоволодіння вибула [PERSON], 6 грудня 2004 року померла [PERSON], а [INFO] року помер [PERSON] В даний час в цьому домоволодінні ніхто не проживає (а.с.12). Згідно домової книги № 2 Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області у період з 20 березня 1979 року по 20 квітня 1986 року згідно № 82 станом на 17 листопада 1979 року зроблено запис про прибуття [PERSON], [INFO], уродженця м. Золочів Львівської області прибув з с. Попівка на роботу паспорт [NUMBER], виданий Великобагачанським РОВД 13 листопада 1979 року, військовозобов'язаний, колгоспник. [INFO] року помер [PERSON] (а.с.6). З довідки Матяшівської сільської ради від 25.12.2016 року № 532 вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживала без реєстрації разом з батьком [PERSON] в період з жовтня 2005 року по день його смерті [INFO] року в с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області та вели спільне господарство (а.с. 11). [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27 квітня 2006 року Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області, належала земельна ділянка площею 2,16 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Акт зареєстровано в книзі за № 010655100158 (а.с.7) та належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27 квітня 2006 року Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області, земельна ділянка площею 1,60 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Акт зареєстровано в книзі за № 010655100159 (а.с.8). З повідомлення № 01-04-02/94 від 11 березня 2016 року відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області вбачається, що станом на 11 березня 2016 року вартість земельної ділянки площею 2,16 га з урахованими коефіцієнтами індексації 4,7964 та 1,756 становить 64217 грн. 22 коп. (а.с.9), а з повідомлення № 01-04-02/95 від 11 березня 2016 року відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області вбачається, що станом на 11 березня 2016 року вартість земельної ділянки площею 1,60 га з урахованими коефіцієнтами індексації 4,7964 та 1,756 становить 37913 грн. 47 коп. (а.с.10). Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (із змінами) передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 53 КпШС України 1969 року, батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою дитини по досягненню нею повноліття у випадку народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі при відсутності спільної заяви батьків по ЗАГСу. В ст. 53 КпШС України зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. З свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], вбачається, що батьком дитини записаний [PERSON], а у відомостях про матір дитини записана [PERSON] (а.с.13). В зареєстрованому шлюбі мати дитини [PERSON] на момент народження [PERSON] не перебувала. Встановлення факту батьківства необхідно позивачу [PERSON] для внесення змін у свідоцтво про її народження та підтвердження родинних відносин при оформленні спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт спільного проживання позивача [PERSON] разом з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини ([INFO] року ) підтверджується довідкою Матяшівської сільської ради № 532 від 23 грудня 2016 року (а.с.11) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили в судовому засіданні, що померлий [PERSON] був рідним батьком позивача [PERSON], перед смерт'ю [PERSON] вони проживали разом у період з жовтня 2005 року і по [INFO] року (день смерті [PERSON].), вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та були поєднані спільним побутом. Зазначені показання свідків є послідовними, узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема з свідоцтвом про народження позивача [PERSON], де по-батькові її зазначено "[PERSON]", у відомостях про батька дитини записаний [PERSON] . З актового запису про народження [PERSON], надісланого Великобагачанським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області на запит суду, вбачається, що у відомостях про матір зазначена [PERSON], в відомостях про батька дитини зазначений [PERSON], за вказівкою матері позивача [PERSON] відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС України 1969 року, так як батьки позивача в зареєстрованому шлюбі не перебували. В 1980 році, на час зачаття дитини, і до 29.11.1980 року ( час арешту) [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, [PERSON] був членом колгоспного двору, головою якого була [PERSON] Свідок [PERSON] підтвердила, що вона в той час працювала завідувачем фельдшерсько-акушерського пункту і пам'ятає, що [PERSON] підтверджував, що [PERSON] вагітна від нього, а потім його засудили, після звільнення з місць позбавлення волі вони продовжували жити разом, він визнавав, що [PERSON] його дочка, утримував її, піклувався за неї, після смерті [PERSON] [PERSON] деякий час проживав сам, але коли його стан здоров'я погіршився десь з осені 2005 року і по день смерті з ним проживала дочка [PERSON], яка потім його поховала. Інших спадкоємців у померлого [PERSON]немає. Постановою приватного нотаріуса Сахарової Л.І. від 22 грудня 2016 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки після померлого [INFO] року [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 14). З повідомлення № 131/01-16 від 26 січня 2017 року приватного нотаріуса Сахарової Л.І., отриманого на запит суду 30 січня 2017 року, вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, заяв про прийняття, відмови від прийняття спадщини не надходили, претензії від кредиторів не виникали. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України дочка померлого відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після померлого батька [PERSON] Відповідно до п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на ім'я померлого, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Отже, представник позивача [PERSON] довела суду той факт, що [PERSON], [INFO], постійно проживалана час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року в с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, та факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] Відповідач Матяшівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області в повному обсязі визнає позов [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельні ділянки, що залишилися після смерті [PERSON], в порядку спадкування за законом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову ." При таких обставинах, коли визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] (представник позивача [PERSON]) про визнання права власності на земельні ділянки. Підлягають астановленню також факти батьківства [PERSON] щодо [PERSON] та постійного проживання разом їз спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved