Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач Державний вищий навчальноий заклад "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.12.2009 року між сторонами було укладено угоду № 298176 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якої відповідачу було надано кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за напрямком підготовки комп'ютерні науки на факультеті інформаційних систем і технологій з галузі знань: інформатика та обчислювальна техніка, заочної форми навчання у розмірі 4 646,00 грн. на навчальний рік та в загальному розмірі 17 190,00 на весь термін навчання. Крім того, угодою на відповідача було покладено обов'язок повернути протягом 15 років всю суму наданого позивачем кредиту та 3% річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця після відрахування. Наказом від 21.12.2009 №2227-ст відповідача було відраховано з факультету інформаційних систем і технологій з 01.09.2009 року та зараховано студентом 1 курсу на факультет інформаційних систем і технологій з 01.09.2009 р. за рахунок цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідач отримав від позивача кошти в сумі 17 190,00 грн. Наказом від 30.10.2013 р. №2076-ст відповідача відраховано, у зв'язку з закінченням навчання з 31.10.2013 р., а тому строк погашення кредиту настав 30.10.2014 р. Відповідач у добровільному порядку суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом не повертає та не має наміру повертати їх в подальшому. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 2031,04 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 16 квітня 2018 р. відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання, з наданням відповідачу права з дня отримання копії ухвали суду подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити судовий розгляд у відсутність сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував, та просив суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про повернення викликів суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання», відзив на позов або пояснення до суду не надавав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів, про що не заперечував у письмовій заяві і представник позивача. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з відсутністю учасників справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, що 21 грудня 2009 року між Державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та [PERSON] було укладено угоду №298176 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якої навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року №916, надає одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за напрямком підготовки комп'ютерні науки на факультеті інформаційних систем і технологій з галузі знань: інформатика та обчислювальна техніка, заочної форми навчання у розмірі 4 646,00 грн. на навчальний рік та в загальному розмірі 17 190,00 грн. на весь термін навчання. Згідно п.3.3 угоди відповідач зобов'язався протягом 15 років повернути всю суму наданого навчальним закладом кредиту і 3 % відсотків річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця після відрахування. Згідно п. 6.1. зазначеної угоди відповідач повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 17 190,00 грн. та три відсотки за користування ним у сумі готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 30.10.2014 р. до 30.10.2029 р. Наказом від 21.12.2009 №2227-ст відповідача було відраховано з факультету інформаційних систем і технологій з 01.09.2009 та зараховано студентом 1 курсу на факультет інформаційних систем і технологій з 01.09.2009 р. за рахунок цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти. Наказом від 30.10.2013 р. №2076-ст відповідача відраховано, у зв'язку з закінченням навчання з 31.10.2013 р., а тому строк погашення кредиту настав 30.10.2014 р. Відповідно до п. 7.2 угоди, у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню в розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається з матеріалів справи, угоду укладено між сторонами відповідно до законодавства, зокрема ст. 3 Закону України "Про вищу освіту", ст. 11 Закону України "Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні", постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916 "Про затвердження Порядку надання цільових пільгових кредитів для здобуття вищої освіти" (далі - Порядок). Згідно із п. 22 Порядку сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до державного бюджету України з виплатою щороку однієї п'ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки центрального органу виконавчої влади, у підпорядкуванні якого перебуває вищий навчальний заклад. Пунктом 23 Постанови Кабінету Міністрів України №916 від 16 червня 2003 року «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» передбачено, що у разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. Оскільки договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідач зобов'язаний виконувати взяті на себе зобов'язання за всіма існуючими умовами угоди та виконувати їх належним чином у встановлений строк. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог. Таким чином, у відповідача станом на 15.12.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 2031,04 грн., яка складається з наступного: основна сума заборгованості по кредиту за угодою - 1146 грн., відсотки за користування пільговим кредитом - 475,48 грн., інфляційне збільшення суми боргу - 192,95 грн., пеня - 216,61 грн. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що позов про повернення заборгованості по наданню цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає необхідним, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved