Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У січні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Послуги по теплопостачанню позивачем були надані за місцем мешкання відповідачів. Плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно. Однак, відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не проводили, у результаті чого станом на 01.07.2013 року утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 15649,82 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку вищевказану суму, а також витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на ім'я відповідачів відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Позивач, відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення",затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м. Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення. Як вбачається з повідомлень відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрованими або знятими з реєстрації не значаться /а.с.9-12/. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 19 ч. 6 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 20 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. У зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрованими або знятими з реєстрації за місцем надання послуг не значаться, договір про надання послуг з ними не укладався, суд приходить до висновку, що у цих відповідачів не виник обов'язок зі сплати вартості комунальних послуг. Інших підстав для стягення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію позивачем суду не було зазначено. Як вбачається з особового рахунку, розмір заборгованості за особовим рахунком за місцем реєстрації відповідача [PERSON] адресою: [ADDRESS], за послуги теплопостачання, станом на 01.07.2013 р. складає 15649,82 грн./а.с.6,7/ . За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем доведено факт надання послуг з теплопостачання та наявність заборгованості відповідача [PERSON] за надані послуги. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 150 грн., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial