overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт належності заявникові [PERSON], [INFO], трудової книжки серії [NUMBER], виданої Вінницьким домобудівельним комбінатом на ім'я [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що на даний час заявник має право виходу на пенсію за віком, у зв'язку із чим звернувся до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої йому було відмовлено у оформлені пенсії, оскільки у паспортних документах та документах про його трудову діяльність відмінна дата його народження, замість правильної "[INFO]", зазначено помилково "[INFO]", а титульна сторінка трудової книжки не засвідчена печаткою підприємства, яке видало її. Ураховуючи те, що на даний час підприємство не існує, отож внести відповідні виправлення у документ не має можливості, а від цього залежать його майнові права, заявник вимушений звернутись до суду, оскільки іншого порядку, а ніж судового, чинним законодавством не передбачено, та встановлення цього факту не пов'язане із спором про право. У визначений судом строк заінтересованою особою відзиву не було подано, утім представником надано заяву, в якій він не заперечував щодо задоволення заяви, а розгляд справи просив проводити у їх відсутність. У судове засідання заявник та його представник не з'явились, однак останній надав суду заяву, в якій вказав, що вимоги підтримує, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому пргводить його в джаному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що відповідно до паспортних документів серія [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER], дата народження заявника [PERSON] записана - "[INFO]". Згідно диплома серія [NUMBER] виданого 14.07.1979 [PERSON] навчався у ГПТУ №7 м. Вінниця з 1976 по 1979, де закінчив повний курс професійно - технічного училища №7 м. Вінниця та отримав професію столяра (а.с.9). Згідно трудової книжки [NUMBER] виданої 20.07.1979 на ім'я [PERSON], дату народження записано "[INFO]", [INFO], професія столяр, перший запис вчинено ГПТУ №7 м. Вінниця з 01.09.1976 по 14.07.1979 на підставі диплома [NUMBER]. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що вони підтверджують належність трудової книжки [NUMBER] виданої 20.07.1979 на ім'я [PERSON], [INFO] заявникові. Від встановлення цього факту залежать майнові права заявника, оскільки він реалізовує своє право на пенсію. Іншого порядку встановлення факту про який просить заявник чинним законодавством не передбачено, а встановлення цього факту не пов'язане з вирішенням спору про право. За таких обставин, суд задовольняє дану заяву у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №5,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

що [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивує наступним. В березні 2014 року заявниця звернулася в УПФУ в м.Калуші та Калуському районі щодо підготовки документів на подання для призначення пенсії за віком. При цьому було виявлено, що в трудовій книжці на титульній сторінці, де зазначено кому належить трудова книжка, при оформленні не було поставлено печатки організації, яка її оформляла. Дана трудова книжка заповнялася в період роботи [PERSON] з 03.04.1978 р. по 03.07.1997р. на Кутському лісокомбінаті , куда її було направлено після закінчення 27.02.1978 р. Закарпатського лісотехнічного технікуму. Всі записи в трудовій книжці (про прийняття- звільнення) містять печатки відповідних організацій, в яких заявниця пропрацювала і які проводили в трудовій книжці відповідні записи. Однак, на самій титульній сторінці печатка організації помилково не була поставлена. Встановлення факту приналежності трудової книжки [PERSON] потрібно для підтвердження її трудового стажу для призначення пенсії за віком, так як організація, яка оформляла трудову книжку - ліквідована. [PERSON] заяву підтримала, просить її задоволити, справу розгляунти у її відсутності, про що подала відповідну заяву. Представник зацікавленої особи подала заяву, в якій не заперечує проти задоволення заяви, справу просить розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява обгрунтована та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дівоче прізвище заявниці - "[PERSON]", про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с.8/. В копії свідоцтва про одруження /а.с.8/, зазначено, що після реєстрації шлюбу прізвище заявниці змінено з "[PERSON]" на "[PERSON]". Згідно диплому серії [NUMBER] [PERSON] 27.02.1978 року закінчила навчання в Закарпатському лісотехнічному технікумі /а.с.9/. З копії трудової книжки серії [NUMBER] /а.с.4-5/ вбачається що [PERSON] прийнята на роботу 03.04.1978 року контролером машинного відділу по 4 розряду на Кутський лісокомбінат, де вона пропрацювала по 03.07.1979 року. Дана трудова книжка почала заповнюватися 05.04.1978 року. Копія архівної довідки /а.с.10/ підтверджує факт роботи [PERSON] на КП "Комбінат будівельної індустрії "Хорс", (Калуський комбінат виробничих підприємств", Орендно-кооперативній фірмі "Калушбуд індустрія", про що також є записи і в трудовій книжці. Таким чином суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено те, що трудова книжка серії [NUMBER] належить [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ПЗУ Україна" (ПрАТ СК "ПЗУ Україна") у березні 2018 року заявили позов про стягнення з [PERSON] 6062,82 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 25 квітня 2018р., справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Матеріали справи містять клопотання позивача щодо ухвалення у справі заочного рішення. Судом встановлено таке. 15.10.2015 року на проспекті Повітрофлотський, 32/2 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], та автомобіля [NUMBER], в наслідок якої вказані ТЗ отримали механічні пошкодження. Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22.12.2015 року винним у вказаній ДТП визнано водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] На момент ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №RZ.003442. ПрАТ СК "ПЗУ Україна" визнали ДТП страховим випадком, і на підставі Звіту ТОВ «СОС Сервіс Україна» № PZU/2125/15 про оцінку вартості збитків, від 04.11.2015 р. та згідно Страхового акту № UA 2015101500016/L01/01 від 20.11.2015 р. сплатили страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в сумі 6 062,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням 37354 від 20.11.2015р. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» на підставі полісу №АІ 5684516 ТОВ «Бізнес Ассіст», на підставі договору доручення № 1-2014 р. від 01.07.2014 р. направлено регресну вимогу на суму 6062,82 грн, однак погашення вказаної суми не відбулось. Позивачем 01.11.2016р. на адресу відповідача була направлена регресна вимога, яка залишилась без задоволення. Дана вимога позивачем правильно обґрунтована обставинами справи та приписами ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, та ст. 27 Закону України «Про страхування». За таких обставин, суд знаходить позов в частині стягнення з відповідача 6 062 грн. 82 коп. обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених вище норм закону. Отже позов, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, підлягає задоволенню повністю. Судові витрати, за вказаного рішення, суд відносить на рахунок відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ СК "Мега-Поліс" звернувся зі вказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь страхове відшкодування в розмірі 3 545 грн., вартість автотоварознавчої експертизи у розмірі 570 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги ПАТ СК "Мега-Поліс" (далі - позивач) обґрунтовує тим, що 15 листопада 2013 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ СК "Мега-Поліс" згідно Договору № 9902-10 добровільного страхування від 16 вересня 2013 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року винною у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (надалі - відповідач). Позивачем було сплачено [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 3 545 грн., на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.37), проте у судове засідання не з`явився, жодних заяв про відкладення слухання справи, пояснень чи заперечень по суті справи не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

У листопаді 2016р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що її мати - [PERSON], [INFO], померла 29.02.2016 року, після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді депозитного вкладу, що знаходиться в ПАТ КБ "ПриватБанк" та земельної ділянки № 39 загальною площею 0,0910 га, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, Комунарський район, ул.Ореховское шосе, 24 ОСК "Дорожник". Інших спадкоємців за законом та заповітом не має. Позивач у встановлений законом термін звернулась до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте, постановою державного нотаріуса Шостої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.10.2016 р. позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті матері з тих підстав, що в Свідоцтві про смерть матері вказана її дошлюбне прізвище [PERSON], хоча вона 27.03.1951 р. вступила в шлюб з батьком позивачки [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. В Свідоцтві про народження позивача (дошлюбне прізвище [PERSON]В.) батьком вказано [PERSON], мати - [PERSON] Після вступу до шлюбу 28.08.1970 року позивачу присвоєне прізвище [PERSON]. Батьки перебували у шлюбі до 1993 р., проте шлюб не встигли розірвати, оскільки батько 17.06.1995 року помер. Зі слів матері позивачу було відомо, що матір*ю за життя був загублений паспорт і новий паспорт вона отримала на своє дошлюбне прізвище [PERSON], копія свідоцтва про народження матері цей факт підтверджує, тоді як в державному реєстрі актів цивільного стану вона продовжувала числиться як [PERSON]. Позивач просить суд визнати факт, що [PERSON], [INFO], яка померла 29.02.2016 р., є матір'ю позивача [PERSON]. Визнати за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], зокрема: на депозитний вклад, що знаходиться в ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно договору від 24.06.2014 року № SAMDNWFD0070163626300 на суму 5000 грн. з нарахованими відсотками, а також право власності на земельну ділянку № 39, розташований в місті Запоріжжя ОСК "Дорожник", загальною площею 0,0910 га (кадастровий номер2310100000:03:030:0087). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ СК "АХА Страхування" звернулося зі вказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 8 007,78 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги ПАТ СК "АХА Страхування" (далі - позивач) обґрунтовує тим, що 26 вересня 2013 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій було пошкоджено автомобіль [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ СК "АХА Страхування" згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 670PFB-а/11чр від 20 грудня 2011 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (надалі - відповідач). Позивачем було сплачено [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 8 007,78 грн., на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, проте у судове засідання не з`явився, жодних заяв про відкладення слухання справи, пояснень чи заперечень по суті справи не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що він 29.11.1001 року уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості - 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений договір вони посвідчили в Універсальній біржі "Південь", не знаючи про те, що згідно законодавства такий договір потребує обов'язкового нотаріального посвідчення. Всі умови договору і позивач, і відповідачка виконали. Договір було зареєстровано у Первомайському МБТІ, з того часу він зареєстрований та постійно проживає в будинку. Відповідач не бажає нотаріально оформити угоду. У зв'язку із зазначеним просить визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного вище будинку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідані просили постановити рішення про визнання дійсним договору № 776 купівлі-продажу об'єкту нерухомості від 29.11.2001 року та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засідані проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від Універсальній біржі "Південь" надійшла заява, в якій вони просили розглянути справу у відсутність їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості № 776, який посвідчений Універсальною біржою "Південь". Згідно зазначеного договору [PERSON] продала позивачу 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Тобто сторонами даного договору не дотримано вимог ст. 657 ЦК України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку. Всі умови зазначеного договору позивачем та відповідачами виконані, що підтверджено як сторонами, так і відомостями про те, що саме позивач із сім'єю проживає у зазначеному будинку. Нотаріальне посвідчення правочину не можливе, у зв'язку зі смертю продавця. Крім того, на підставі зазначеного договору Первомайським МБТІ вчинено державну реєстрацію права власності позивача на вказаний житловий будинок, що позбавляє сторони договору можливості здійснити його нотаріальне посвідчення в даний час. Зазначені обставини відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України є підставою для визнання договору дійсним. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі в силу ст.ст. 220, 334 ЦК України. Слід визнати дійсним договір від 29.11.2001 року № 776 купівлі-продажу об'єкту нерухомості та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що померла [PERSON] є її матір'ю. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], спадкоємцем якої вона являється за законом. У заявника відсутні належні документи, які підтвердили б походження заявника від померлої [PERSON] оскільки у свідоцтві про її народження в графі мати вказана "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть матері "[PERSON]". Таким чином, відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував походження заявника [PERSON] від померлої [PERSON] Заявник в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просить суд задовольнити заяву, справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, суду надали письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.01.2016 (а.с. 4) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] від 15.11.1954 року батьками заявника були [PERSON] та [PERSON](а.с.7) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) уклала шлюб 17.07.1976 року, який було розірвано 15.08.1988 року (а.с.8-9) Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) уклала шлюб 26.12.1998 року (а.с. 10) З матеріалів справи вбачається, що батьки заявника не реєстрували шлюб, а перебували у фактичних шлюбних відносинах, а тому мати заявника [PERSON] офіційно не змінювала своє прізвище на "[PERSON]". Згідно заповіту, складеному 15.01.2015 року у смт. Власівка м. Світловодська Кіровоградської області та посвідченого Власівським селищним головою [PERSON] [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], [INFO] року(а.с.13) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] та померла [PERSON] є рідними між собою людьми, а саме донькою та матір"ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 березня 2014 року між ПАТ"Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки та додатковий договір №1 за яким відповідачу було надано кредит у сумі 8100 грн. Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів і станом на 05 лютого 2016 року його заборгованість становила 8336,24 грн. Майнові інтереси АТ "Ощадбанк", що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" згідно з договором добровільного страхування кредитів від 01 серпня 2014 року. Позивач виконуючи свої зобов'язання за вказаним договором, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 8336,24 грн. Тому, відповідно до вимог ст.1191 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" просив стягнути з відповідача в порядку регресу 8336,24 грн. та судові витрати в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 18 березня 2014 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено додатковий договір №1 (а.с.10-11) за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 8100 грн. під 24 відсотки річних. Станом на 25 січня 2016 року за вказаним договором рахувалась заборгованість в сумі 8336,24 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.27-29). Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №055/12 від 01 серпня 2014 року (а.с.18-25) на підставі страхового акту від 26 лютого 2016 року (а.с.30-31)позивачем сплачено головному управлінню по м.Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" страхову виплату в сумі заборгованості [PERSON] в розмірі 8336,24 грн., що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.32). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1600 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved