Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до договору № DOW0GK40000091 від 13.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 75000 грн.00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2037 року. Згідно умов даного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, станом на 09.08.2013 року він має заборгованість у сумі 105594 грн. 45 коп., яка складається: 74538 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 24157 грн. 60 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 647 грн. 82 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 983 грн. 98 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5016 грн. 40 коп. штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 13.07.2007 року уклали договір іпотеки № 239DOW0. Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 67,30, житловою площею 35,50 кв.м., який розташований за адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Театральна, 24а. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 75000 грн. 00коп. У відповідності до ст. 6 ЗУ "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 0,1009 га., на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Земельна ділянка розташована за адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Театральна, буд. 24-а. Просить звернути стягнення на будинок загальною площею 67,30 га., житловою площею 35,50 та земельну ділянку загальною площею 0,1009 га., які розташовані за адресою: Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Театральна, буд. 24-а, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Театральна, 24а зі зняттям з реєстраційного обліку у Шахтарському районному відділу ГУ ДМС України у Донецькій області, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку (а.с.35-37). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачем порушені умови кредитного договору щодо своєчасної сплати щомісячних платежів за кредитом. Це підтверджується, на її думку, розрахунком ціни позову. В розрахунку вказані суми простроченої заборгованості, а суми, які сплатив відповідач, там не вказані. Погодилась, що у відповідача була незначна переплата за кредитом. Оскільки договором не передбачено, куди спрямовується переплата за кредитом, то вона спрямовувалась, мабуть, на погашення тіла кредиту. Вказала, що 08.05.2008 року існувала заборгованість з пені 0,13 грн., яка в наступному місяці була сплачена. Звідки виникла ця пеня не змогла відповісти. 08.06.2009 року виникла заборгованість зі сплати пені в сумі 5,64грн., яка не була погашена. 11.08.2009 року виникла прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 89,00грн. та прострочена заборгованість по пені в сумі 1393,91 грн. Пояснила, що в 08.07.2008 року, 08.07.2009 року, 08.07.2010 року, 14.07.2011 року, 09.07.2012 року ПАТ КБ "Приват Банк" збільшувало суму тіла кредиту на 750,00грн. кожного разу у зв’язку із тим, що відповідач не сплатив черговий платіж за договором страхування, а тому банк був вимушений здійснити це за відповідача за рахунок коштів, які сплачував відповідач в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Підтвердила, що 13.07.2007 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір поруки № Б/Н на виконання [PERSON] своїх обов’язків за кредитним договором від 13.03.2007 року № DOW0GK40000091. Просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, повідомлений в установленому порядку про місце та час розгляду справи, направив до суду свого представника за довіреністю та надав письмові заперечення, згідно яких посилання позивача на порушення ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України щодо порушення терміну повернення чергової частини суми кредиту та ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» не відповідають дійсності, що підтверджується квитанціями про сплату кредиту, згідно яких відповідач регулярно сплачував кредит відповідно до відсоткової ставки та щомісячного платежу, зазначеного у кредитному договорі. З поручителя [PERSON] 20.09.2010 року було утримано 0,64 грн., 27.09.2010 року утримано 1008,71 грн., 30.09.2010 року утримано 0,64 грн., загалом було утримано на користь погашення кредиту [PERSON] 1009,99 грн. Таким чином, неповернута сума за кредитом вказана невірно, і прострочена сума заборгованості по кредиту відсутня. Також зауважує, що з 01.02.2009 року в односторонньому порядку банком збільшено відсоткову ставку до 27,58%, що суперечить вимогам чинного законодавства, що підтверджується рішенням Шахтарсього міськрайонного суду Донецької області від 22.12.2010 року, яким визнано неправомірними дії ЗАТ КБ «ПриватБанк» з підняття в односторонньому порядку відсоткової ставки з 16,08% до 27,58% річних, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області залишена в силі. Вважає, що вимоги позивача є не обґрунтованими і недоведеними (а.с.63-64). Також надала власний розрахунок сплати по кредиту, згідно якого станом на 10.12.2013 року остаток по кредиту склав 68636,15 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені відповідачем письмово, додатково пояснила, що відповідачем не порушені умови договору. Хоча банк не виконав умов договору щодо надання коштів в сумі 22500грн. для здійснення страхових платежів, однак відповідач страхові платежі за договором страхування здійснював вчасно і належним чином. Позивач неправомірно збільшував тіло кредиту на 750грн. 08.07.2008 року, 08.07.2009 року, 08.07.2010 року, 09.07.2012 року, оскільки відповідно до договору страхування майна строк внесення страхових платежів – 13 липня і у разі не внесення страхувальником страхових платежів у встановлені договором терміни, дія договору автоматично припиняється. Вислухавши представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 13 липня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № DOW0GK40000091. Згідно умов договору банк зобов’язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 13 липня 2007 року по 13 липня 2037 року включно у сумі 97500 грн. 00 коп. на споживчі цілі 75000,00 грн., а також на сплату страхових платежів у розмірі 22500,00 грн. у випадках і в порядку, передбачених п.п.2.1.3. 2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту. Періодом сплати вважати період з «08» по «13» число кожного місяця. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1176 грн. 93 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами (п.7.1.Договору). Для виконання даного договору Банк відкриває позичальникові рахунок 29095051816998 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, процентів та ін. платежам. (п.7.2. Договору). При порушенні позичальником будь-якого зобов’язання, в тому числі щодо періоду сплати щомісячних платежів, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов’язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (п.4.1 Договору) (а.с.15-17, 96-98). В забезпечення виконання зобов’язань позичальника за кредитним договором 13.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 239DOW0, предметом іпотеки є будинок та земельна ділянка, розташовані в м. Шахтарськ, вул. Театральна, буд. 24а (а.с.18-22, 99-101), які належать [PERSON] на праві приватної власності (а.с.23). ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано в ЄДРПОУ, є юридичною особою (а.с.25,27); є Банківська ліцензія № 22 від 19.03.1992 року на право надання банківських послуг, визначених частиною 3 статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» (а.с.26). Дозвіл № 22-2, виданий ЗАТ КБ «ПриватБанк», зареєстрованому Національним Банком України 19 березня 1992 року за № 92, який має банківську ліцензію за номером 22 виданим Національним Банком України (а.с.39). Позивач своє зобов’язання в частині надання відповідачу грошових коштів в сумі 7500 грн. виконав (а.с.65). Відповідач виконував свої зобов’язання за кредитним договором здійснивши наступні платежі: 08.08.2007 року сплачено 1176,93 грн., 08.09.2007 року, 13.10.2007 року, 10.11.2007 року, 12.12.2007 року, 12.01.2008 року, 12.02.2008 року, 13.03.2008 року – по 1200,00 грн.(а.с.66-67). Всього на 13.03.2008 року переплата склала 161,49грн. [(1200грн.- 1176,93грн.)*7] 12.04.2008 року сплачено 1177,00грн.(а.с.68), переплата за кредитом збільшилась до 161,56грн. ( 1177,00-1176,93+161,49=161,56грн.). 12.05.2008 року та 13.06.2008 року сплачено по 1200,00грн. (а.с.68), переплата склала 207,7грн. (1200,00-1176,93)*2+161,56грн.= 207,7грн. В липні 2008 року здійснено два платежі: 12.07.2008 року в сумі 1200 грн. та 14.07.2008 року – 750,00грн., а всього 1950,00грн. (а.с.69), переплата за кредитом в липні 2008 року склала 980,77грн. (1950-1176,93+207,7=980,77грн.). Далі сплачено: 11.08.2008 року, 12.09.2008 року, 10.10.2008 року, 12.11.2008 року, 12.12.2008 року, 12.01.2009 року, 13.02.2009 року, 11.03.2009 року, 13.04.2009 року, 12.05.2009 року, 12.06.2009 року – по 1200,00 грн. (а.с.69-71). Таким чином, станом на 12.06.2009 року відсутні порушення умов договору відповідачем щодо сум і строків сплати щомісячних платежів за кредитом та малася переплата в сумі 1234,54грн. [(1200 грн. 00коп.- 1176 грн. 93 коп.)*11 місяців]+980,77грн.= 1234,54грн. 13.07.2009 року також сплачено 1630,63 грн. двома платежами: 750,63грн. та 880,00грн. (а.с.72) у зв’язку із чим переплата склала 1688,24грн (1630,63-1176,93+1234,54). 11.08.2009 року сплачено 1200,00грн.(а.с.72), переплата склала 1711,31грн. (23,07+1688,24). В вересні 2009 року оплата за кредитом не здійснювалась. Суд погоджується із відповідачем, що суми переплати за кредитом мають бути зараховані в рахунок чергового платежу, де мається недоплата. Таким чином, після погашення чергового платежу за кредитом за вересень 2009 року, переплата за кредитом складає 1711,31грн.-1176,93грн=534,38грн. 12.10.2009 року сплачено 1590,11грн. двома платежами: 1200,00 та 390,11грн. (а.с.73). Переплата за кредитом склала 1590,11-1176,93+534,38 =947,56грн. 13.11.2009 року сплачено 1200,00 грн.(а.с.73), переплата склала 1200,00-1176,93+947,56=970,63грн. Наступний платіж в сумі 1200,00 грн. здійснено 14.12.2009 року, тобто з порушенням строку виплати, передбаченого п.7.1. Договору. Переплати в сумі 970,63грн., що малась на рахунку відповідача, не достатньо для погашення заборгованості по поточному платежу. До відповідача позивач має право застосувати санкцію у вигляді пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (п.4.1. Договору). 0,15% від 1176,93грн. складає 0,18грн. Отже, до сплати підлягає 1176,93грн. щомісячний платіж +1,00 грн. пеня за один день прострочки. Оскільки 14.12.2009 року сплачено 1200,00грн., то заборгованість по щомісячному платежу і по пені погашена, переплата за місяць склала 1200,00-1176,93грн-1,00грн=22,07грн. Загальна переплата по кредиту в грудні 2009 року склала 970,63грн.+22,07грн.=992,70грн. Надалі відповідачем здійснювався щомісячний платіж в установлені договором строки в сумі 1200,00грн. щомісячно: 11.01.2010 року, 08.02.2010 року, 12.03.2010 року, 09.04.2010 року, 13.05.2010 року, 12.06.2010 року, 13.07.2010 року, 13.08.2010 року. 13.09.2010 року (а.с.75-78). Загальна сума переплати за кредитом в вересні 2010 року склала [(1200 грн. 00коп.- 1176 грн. 93 коп.)*9 місяців]+992,70грн.= 1200,33грн. Згідно виписки руху коштів на рахунку [PERSON] на карті ПриватБанк № 4627 0817 8445 3735 20.09.2010 року здійснено операцію «Приватбанк Head-office (29095051816998 погашение кредита)» в сумі 0,64грн., аналогічні операції здійснено 27.09.2010 року на суму 1008,71грн. та 30.09.2010 року на суму 0,64грн. Оцінюючи дані цієї виписки, суд враховує посилання представника відповідача на договір поруки № Б/Н від 13.07.2007 року, укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], в забезпечення виконання кредитного договору від 13.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] та визнання представником позивача факту укладання даного договору. З виписки вбачається, що позивач здійснив списання зазначених коштів на рахунок, передбачений для оплати заборгованості по кредиту відповідача. Дані обставини сторонами не оспорювались. Переплата станом на 30.09.2010 року за кредитом з урахуванням утримань з поручителя [PERSON] складає 2210,32грн. (1200,33+0,64+0,64+1008,71). Далі 13.11.2010 року, 10.12.2010 року, 12.01.2011 року, 12.02.2011 року, 11.03.2011 року, 12.04.2011 року, 12.05.2011 року, 11.06.2011 року, 13.07.2011 року, 08.08.2011 року, 13.09.2011 року, 13.10.2011 року, 14.11.2011 року 13.12.2011 року, 13.01.2012 року, 13.02.2012 року, 13.03.2012 року, 13.04.2012 року, 11.05.2012 року, 11.06.2012 року, 13.07.2012 року, 13.08.2012 року, 13.09.2012 року, 12.10.2012 року, 13.11.2012року, 12.12.2012 року, 10.01.2013 року, 13.02.2013 року, 12.03.2013 року, 12.04.2013 року, 13.05.2013 року, 10.06.2013 року, 12.07.2013 року, 13.08.2013 року, 10.09.2013 року, 11.10.2013 року, 12.11.2013 року, 10.12.2013 року сплачено по 1200,00грн. щомісячно (а.с.78- 90). Хоча в листопаді 2011 року черговий платіж затриманий на 1 день, він був погашений за рахунок переплати, сума якої станом на 13.11.2011 року перевищувала розмір чергового платежу. Таким чином, станом на 10.12.2013 року переплата за кредитом склала [(1200 грн. 00коп.- 1176 грн. 93 коп.)*38 місяців]+ 2210,32грн.= 3086,98грн. Дані щодо дати і сум оплати кредиту згідно наданих представником відповідача квитанцій позивачем у судовому засіданні не оспорювалися і не спростовані. До позову доданий розрахунок заборгованості за договором станом на 09.08.2013 року, в якому відсутня частина розрахунку за період з 12.03.2012 року по 08.07.2013 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд не приймає пояснення представника позивача, що розрахунок суми позову є доказом невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором, оскільки він не містить даних, що підтверджують дати та суми виплат, здійснених відповідачем на виконання кредитних зобов’язань, остання оплата, механізм нарахування заборгованості по тілу кредиту та інших даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, заперечення сторін чи інших обставини, які мають значення для справи, тобто не є доказом в сенсі ст.57 ЦПК України. Даний розрахунок не підтверджений документально і суперечить матеріалам справи, з яких вбачається відсутність заборгованості відповідача зі сплати кредиту. Оцінюючи доводи представника позивача про те, що позивач починаючи з 2008 року кожного липня перераховував 750грн. в рахунок чергового платежу відповідача за договором страхування предмету іпотеки, суд враховує наступне. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказів виконання позивачем свого зобов’язання в частині надання кредиту на сплату страхових платежів в сумі 22500,00грн. суду не надано. Твердження представника позивача щодо перерахунку банком коштів в рахунок чергового платежу відповідача за договором страхування предмету іпотеки нічим не підтверджується, тобто ґрунтується на припущеннях. Банк не надав доказів сплати за відповідача страхових платежів. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому суд не приймає зазначені доводи представника позивача. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст.ст.11,509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач просить застосувати до відповідача наслідки невиконання договору - звернути стягнення на предмет іпотеки (будинок загальною площею 67,30 га., житловою площею 35,50 та земельну ділянку загальною площею 0,1009 га., які розташовані за адресою: Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Театральна, буд. 24-а), шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки у зв’язку із тим, що у відповідача станом на 09.08.2013 року є заборгованість - 105594 грн. 45 коп. В судовому засіданні встановлено, що у відповідача станом на вказану дату відсутня заборгованість по сплаті кредиту перед позивачем, тобто зобов’язання не порушені, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Позовні вимоги щодо виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Театральна, 24а зі зняттям з реєстраційного обліку у Шахтарському районному відділу ГУ ДМС України у Донецькій області, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку є похідною від вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed