Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 21.05.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № КRКRАЕ00150051 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5380,89 доларів США на наступні цілі: 4376,99 доларів США на купівлю автомобіля, 1003,9 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.05.2010 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.12.2014 року мас заборгованість - 18676,06 доларів США. В забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором сторони 21.05.2007 р. уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надала в заставу автомобіль ГАЗ, модель: 32213, рік випуску: 2002, тип ТЗ: Мікроавтобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачці. У зв'язку з тим, що боржник не виконує основні зобов'язання, позивач змушений звернутися до суду з позовом про звернення стягнення заборгованості на вказаний автомобіль та стягнення сплачених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, однак була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, що підтверджується оголошенням в газеті "Народне слово" (а.с.34). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № КRКRАЕ00150051 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5380,89 доларів США на наступні цілі: 4376,99 доларів США на купівлю автомобіля, 1003,9 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.05.2010 року (а.с.10-11). Сторони, приєднавшись до договору, визначилися з усіма істотними умовами договору. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Крім цього, згідно ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, до того ж, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.12.2014 року має заборгованість 18676,06 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-6), яка складається з наступного: -3222,36 доларів США - заборгованість за кредитом; -5424,08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -134,86 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -9894,76 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" і відповідач 21.05.2007 р. уклали договір застави рухомого майна (а.с.12-13). Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль ГАЗ, модель: 32213, рік випуску: 2002, тип ТЗ: Мікроавтобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачці [PERSON]. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач забов'язання за кредитним договором не виконує, застави в заклад банку не передала. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. ч.1, 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Приймаючи до уваги, що позивачем заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 2943,35 гривень. Вказані правовідносини регулюються статтями 16, 526, 527, 530, 590, 1048,1049 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України "Про заставу", статтям 25, 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"

Outcome: approved