Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що в період з 2004 по 2007 вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] . Від фактичних шлюбних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дитини, однак на момент народження сина сторони проживали окремо, та при реєстрації народження [PERSON] відомості про батька були записані на підставі ч.1 ст.135 СК України. Після народження дитини [PERSON] відповідач постійно з ним спілкувався, цікавився його особистим життям, брав участь у вихованні, надавав матеріальну допомогу, дитина називає його батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, встановити, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Андрушівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька дитини. Зобов`язати Андрушівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивачка та її представник адвокат Пилипчук Д.І. в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`являвся, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Андрушівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка і її представник проти ухвалення заочного рішення не заперечують, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка по справі [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.27). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00024971847 підтверджується зазначення відомостей про батька [PERSON] [INFO] відповідно до положень ч.1 ст.135 СК України, а саме в графі "батько" записаний [PERSON] (а.с.28). Відповідно до довідки виданої Андрушівською міською радою Житомирської області від 25.11.2019 №4670 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та до складу її сім`ї належить син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно доданих позивачкою до позовної заяви фотознімків та диску з відеозаписом вбачається, що на них присутній відповідач по справі [PERSON] разом з дитиною - [PERSON] (а.с.30-31,70). Відповідно до ст.128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Статтею 130 СК України передбачено, що заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до положень ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 09.12.2019 та квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 09.12.2019 вбачається, що [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок) (а.с.12-13). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що поданий позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., а також витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved