Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач вказує, на те, що наказом ректора [PERSON] академії внутрішніх справ від 06.08.2011 року №622 [PERSON] з 01.09.2011 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 22.09.2011 року між КНУВС, комплектуючим органом УМВС України в Житомирській області та відповідачем укладено договір №11-243 про підготовку фахівця у НАВС, згідно з яким відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Наказом НАВС від 27.06.2014 року №801 [PERSON] видано диплом за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність». Наказом УМВС України в Житомирській області від 23.01.2015 року №14о/с [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, тобто раніше встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання. За цієї умови, відповідно до п.2.3.6. Договору [PERSON] зобов'язався відшкодувати НАВС витрати на навчання в розмірі 22997,33 грн. Проте, грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить розглянути справу у його відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав викладене в письмових запереченнях. Додав, що з умовами договору №11-243 від 22.09.2011 року та Додаткового договору 1 №11-243 від 22.09.2011 року ознайомлений. Вказав, що він був звільнений з ОВС за порушення дисципліни. Доказів на підтвердження своїх висловлювань суду не надав. Заяв та клопотань не заявляв. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 22.09.2011 року між НАВС та [PERSON] укладено договір №11-243 про підготовку фахівця у НАВС та Додатковий договір 1 до Договору про підготовку фахівця у НАВС №11-243 від 22.09.2011 року, згідно з яких відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком за період навчання відповідно до п. 2.3.6, п.3.1 договору та п.3.3 додатковго договору (а.с. 9-11). Наказом ректора НАВС від 06.08.2011 року №622 [PERSON] зараховано на навчання на 1 курс НАВС за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», з 01.09.2011 року (а.с. 12). Наказом ректора НАВС від 27.06.2014 року №801 [PERSON] видано диплом за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» (а.с. 13). Наказом УМВС України в Житомирській області №14 о/с від 23.01.2015 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас з поставленням на військовимй облік за порушення дисципліни (а.с.14). Згідно довідок про розмір фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в [PERSON] академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2011р. по 27.06.2014р. становить: фактичні витрати з грошового забезпеченням 5,703,56 грн. (без врахування періоду з 01.09.2011р. по 31.08.2012 р.), продовольче забезпечення 7441,63 грн., речове забезпечення 3014,32 грн., оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 6837,82 грн. (без врахування періоду з 01.09.2011 р. по 31.08.2012 р.) Загальна сума фактичних витрат за період навчання разом складає 22997,33 грн. (а.с.15-26). Постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 затверджено «Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (а.с. 27). Відповідно до Розпорядження КМУ від 27.08.2010р. №1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в [PERSON] академію внутрішніх справ. [PERSON] академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ (а.с.29). Наказом МВС України від 17.11.2010 року №555 затверджено «Статут [PERSON] академії внутрішніх справ» (а.с.32-35). Відповідно до ст.56 ЗУ "Про вищу освіту", випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Форму Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Типовий договір) затверджено Наказом МВС України від 14.05.2007 №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (зареєстровано в Мін'юсті 29.05.2007 за №547/13814) (а.с.30-32). Відповідно п.2.1.3. Типового договору, виконавець зобов'язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Відповідно до п.3.3. Типового договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. За п.4.2. Типового договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п.4.4. Типового договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок відшкодування) затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007р. №313. Відповідно до п.2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Зокрема, відповідно до ч.1,2 п.5 Порядку відшкодування, витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Частина 2 статті 10 ЦПК України вказує, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення та доведення перед судом їх переконливості, а частина 3 цієї статті зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частини перша та друга статті 623 ЦК України вказують, що боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Суд розглянувши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] академії внутрішніх справ щодо стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів в сумі 22997 гривень 33 копійки, які були потрачені у період навчання із коштів державного бюджету, підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved