Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що кредитний договір укладено з порушенням діючого законодавства України, зокрема Правила обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк" неможливо розглядати як норму закону, такого документу як "Пропозиція" позивач не підписував, в п. 1.5 договір значиться як договір добровільного страхування, відповідачем не надано повного обсягу інформації щодо основних умов споживчого кредитування відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", заяву було написано дуже дрібним шрифтом, відповіді на пропозицію укласти договір позивач не отримав, тому просить визнати договір недійсним. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, при цьому пояснила суду, що позивач заяву підписав, картку та пінкод отримав, але кредитні кошти на його рахунок не надходили, в нього були відкриті у відповідача інші рахунки, по цим рахункам позивач погашав борг, здійснював зняття готівки, але карткою, отриманою по заяві від 21.08.2013р. він не користувався. Від відповідача надійшли до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що при укладанні заяви позивача було належним чином проінформовано про всі істотні умови договору, банк належним чином виконав умови договору: відкрив рахунок та перерахував грошові кошти 33900 грн., позивачу була надана в повному обсязі інформація щодо основних умов споживчого кредитування, дотримано всі вимоги Закону "Про захист прав споживачів", Правила обслуговування фізичних осіб оприлюднені на офіційному сайті банку, дрібний шрифт позивач прочитав та підписав, додатковим доказом підписання договору є фото клієнта (а.с. 28-78). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала з вищезазначених підстав, суду пояснила, що на підставі договору від 21.08.2016р. позивачу було відкрито рахунок, на рахунок відповідачем перераховано кредитні кошти 33900 грн., позивач користувався цим рахунком, частково погасив кредит, але має заборгованість, представник банку [PERSON], яка 21.08.2013р. підписувала від імені банку кредитний договір, мала необхідний обсяг повноважень. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 005-26031-210813 від 21.08.2013р. (далі - договір), відповідно до якого позивач пропонує на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" , затверджених рішенням Ради Директорів [PERSON] від 20 березня 2013 р.протокол № 14 (надалі - Правила) і [PERSON], зазначених в п. 2.6 Частини 2 цієї Пропозиції, що є невід'ємною частиною цієї Пропозиції укласти договір на невизначений строк, в рамках якого згідно п.1.1. відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки (надалі - Рахунок), відповідно до п.2.1. Частини 2 цієї Пропозиції; згідно п.1.2. оформити платіжну картку платіжної системи, визначеної у п.2.5 Частини 2 цієї Пропозиції. згідно п.1.3. встановити ліміт Кредитної лінії на Рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у пунктах 2.3 та 2.4 Частини цієї Пропозиції. згідно п.1.4. прийняти в заставу майнові права на заробітну плату позивача (як на нараховану, отриману та/або ще не отриману, так і на таку, що буде нарахована і отримана позивачем в майбутньому) та на інші види доходів позивача (надалі - Доходи). згідно п.1.5. Позивач доручає [PERSON] здійснювати з відкритого Рахунку (п.2.1 частини 2 цієї Пропозиції) договірне списання грошових коштів, які складають сплату страхових платежів на користь страхової компанії, з якою позивач уклав договір добровільного страхування № 005-26031-210813 від 21 серпня 2013 року. Відповідно до п. 2.1 договору момент прийняття (акцепту) [PERSON] пропозиції позивача щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата відкриття [PERSON] Рахунку, визначеного у п.2.1 частини 2 цієї Пропозиції, згідно із п. 2.5 договору до підписання позивачем цієї Пропозиції він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення ліміту Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, відповідно до п. 5 договору позивач повідомлений, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщенні на Офіційному сайті [PERSON], і він зобов'язаний періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснення операцій за Рахунком, у спосіб та в порядку, визначеними у Правилах. Позивач погодився, що складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та [PERSON], з якими він попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов'язується дотримуватися (п. 7.1 договору), підтвердив, що отримав від [PERSON] інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"та отримав від [PERSON] примірник Правил та Тарифів в дату підписання ним цієї Пропозиції, що підтверджується його підписом внизу цієї Пропозиції (п. 8, 9 договору). Договором встановлено ліміт кредитної лінії 33900 грн., рахунок перерахування коштів № 26259909389770 (а.с. 7, 190). Також 21.08.2013р. позивачем підписано тарифи на обслуговування платіжних карток та умови надання кредитної картки, дозвіл на збирання персональних даних, засвідчена копія паспорту (а.с. 191-195). Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта № 389770-2016/0520, 21.08.2016р. по номеру основного рахунку 26259909389770 проведено операцію по рахунку збільшення зобов'язань на 33900 грн. , до 2015р. за цим рахунком проводилось погашення кредиту, зняття готівки, оплата товару (а.с. 195-197). Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ч.1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. П.2.1 договору передбачено, що момент прийняття (акцепту) [PERSON] пропозиції позивача щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата відкриття [PERSON] Рахунку, визначеного у п.2.1 частини 2 цієї Пропозиції. (а.с. 7, 190). Факт відкриття рахунку № 26259909389770 не заперечує позивач, підтверджується випискою по рахунку (а.с. 195), отже відповідно до п.2.1 договору пропозиція відповідачем прийнята. Позивач заявляє позов про визнання договору недійсним. Як роз'яснив Верховний Суд України в п. 8 Постанови Пленуму від 06.11.2009р. N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Тому посилання позивача на те, що договор є недійсним з причини неприйняття пропозиції не приймаються судом до уваги. Також не приймаються судом до уваги посилання представника позивача на неотримання позивачем кредитних коштів, оскільки ці заперечення стосуються виконання договору, а не визнання його недійсним. Повноваження представника відповідача [PERSON], яка підписала від імені відповідача договір, підтверджуються та не оскаржуються відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. В п. 2.5 договору зазначено, що позивач до підписання Пропозиції був ознайомлений письмово з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення ліміту Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, в п. 8 підвердив, що отримав від банку інформацію зазначену в частині другій статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (а.с. 7, 190). Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова установа до укладення з клієнтом договору про надання фінансової послуги додатково надає йому інформацію про: 1) фінансову послугу, що пропонується надати клієнту, із зазначенням вартості цієї послуги для клієнта, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг; 2) умови надання додаткових фінансових послуг та їх вартість; 3) порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової послуги; 4) правові наслідки та порядок здійснення розрахунків з фізичною особою внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги; 5) механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги; 6) реквізити органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (адреса, номер телефону тощо), а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів; 7) розмір винагороди фінансової установи у разі, коли вона пропонує фінансові послуги, що надаються іншими фінансовими установами. Таким чином, твердження позивача про недійсність договору з підстав ненадання повного обсягу інформації щодо основних умов споживчого кредитування не відповідають дійсності. Отже, позовні вимоги позивача ним не доведені, не обґрунтовані, тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. ст. 203-207 ЦК України,

Outcome: dismissed