Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з підстав ненадання в добровільному порядку відповідачем коштів для утримання дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року. Від спільного подружнього життя вони мають двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач забезпеченням сім`ї матеріально не цікавиться, а також не цікавиться розвитком та проблемами дітей. Їй одній важко утримувати дітей, так як вона на даний час не працює, отримує соціальну допомогу на дитину, проте таких коштів на утримання малолітніх дітей не достатньо. А тому враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, про місце праці їй нічого не відомо, проте їй відомо що він заробляє гроші за кордоном. Позивач зазначає, що відповідач не проживає із нею, та не спілкується, і добровільно не виконує батьківського обов`язку по утриманню дітей, а тому вона звернулась із даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в її користь в розмірі по 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06.05.2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. 31.05.2021 року постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей на 15 липня 2021 року. Окрім того, виклик відповідача, у даній справі також ухвалено здійснити через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Позивачка в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю. Просила суд справу розглядати за її відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку та через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (арк.спр. 25). Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 17.09.2011 року зареєстровано шлюб в Волицькій сільській раді Жовківського району, актовий запис № 08, у зв`язку із чим позивач своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » (арк. спр. 5). Із копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та серії [NUMBER] встановлено, що у сторін у шлюбі народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (арк. спр. 6-7). Як встановлено із позовної заяви та наданої позивачкою довідки виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області за вих.№481 від 13.05.2021 року, діти син [PERSON] , 2014 року народження та син [PERSON] , 2020 року народження проживають із матір`ю - позивачкою в справі за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 17). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно свого обов`язку по утриманню малолітніх дітей не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього належить стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; стан здоров`я та матеріальне становище матері дітей - позивачки по справі, яка не працює, отримує соціальну допомого по утриманню малолітньої дитини; стан здоров`я та матеріальне становище батька дитини - відповідача у справі і платника аліментів, який не є особою з інвалідністю, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання малолітніх дітей. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання двох малолітніх дітей аліменти в розмірі по 3000,00 грн. на дитину до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд враховує обов`язок обох батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На час ухвалення рішення у справі розмір мінімальної заробітної плати становить 6 000 грн. 00 коп. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум у 2021 році в Україні для дітей до 6 років з 1 липня по 30 листопада становить 2013 гривень, дітей від 6 до 18 років з 1 липня по 30 листопада становить 2510 гривень, який в подальшому збільшується. З огляду на наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на утримання двох малолітніх дітей буде значно погіршувати матеріальне становище відповідача. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею сумі. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати кошти на утримання двох малолітніх дітей у визначеному нею розмірі. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А тому, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, а також обов`язок обох батьків на утримання дітей, той факт, що діти знаходяться на утриманні позивача, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для частково задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору. На підставі та

Outcome: partial