Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір міни №846 земельної ділянки №271, загальною площею 4,19 га та договір міни №847 земельної ділянки №270, загальною площею 4,5 га, що укладені між нею та [PERSON] 10 листопада 2014 року та зареєстровані приватним нотаріусом [PERSON], а також зобовязати [PERSON] повернути їй вказані земельні ділянки. Вимоги обґрунтувала тим, що у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до ВАТ «Цибулівське ХПП» про розірвання укладених між ними договорів оренди земельних ділянок №271, загальною площею 4,19 га та земельної ділянки №270, загальною площею 4,5 га, що розташовані на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, оскільки товариство не сплачувало їй орендну плату за взяті в оренду вказані вище земельні ділянки. Проте, під час розгляду справи в суді виявилося, що вказані земельні ділянки їй більше не належать, вони є власністю [PERSON] на підставі договорів міни укладених 10 листопада 2014 року за №846,847, між останнім та [PERSON], який діяв від її імені на підставі довіреності. При цьому, їй в обмін передано дві земельні ділянки розташовані на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, площами по 0,01 га кожна. Про вказані вище договори міни до цього вона нічого не знала, є людиною похилого віку - [INFO], потребує сторонньої допомоги, і коли її представник, що діяв за довіреністю, [PERSON] повідомив про підписання якихось документів, то вона до кінця не зрозуміла суть та значення цих документів. Вважає, що оскільки не виявляла бажання і не підписувала спірні договори міни щодо свого майна, то вони є недійсними. Правочин вчинено представником з перевищенням повноважень. До того ж, вартість, цільове призначення земельних ділянок, які були предметом міни є різними, у звязку з чим обмін є нерівноцінним і нерівнозначним, знаходяться земельні ділянки на відділених один від одного земельних масивах. Крім того, договори міни укладені в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), а тому не відповідають вимогам закону і не мають юридичної сили та повинні бути визнані недійсними з моменту їх вчинення. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] позов не визнали, вказуючи на безпідставність заявлених вимог. [PERSON] особа - приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] у судове засідання не зявився, у матеріалах справи міститься надіслана ним заява про розгляд справи за його відсутності, де він також зазначив, що спірні правочини вчинялись згідно діючого законодавства (а.с. 39). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними управління Держгеокадастру у Знамянському районі, Знамянської районної державної адміністрації, Цибулівської сільської ради наданими за станом на 2014, 2015 рік, позивачу [PERSON] на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області належали дві земельні ділянки, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку КР№013923 - земельна ділянка №270, площею 4,05 га, та відповідно до Державного акту про право приватної власності на Р1 №319508 - земельна ділянка №271, площею 4,19 га (а.с. 8-11). Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 10 листопада 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №846, [PERSON] (сторона 1) та [PERSON] (сторона 2), від імені якої на підставі довіреності посвідченої нотаріусом діяв [PERSON] уклали цей договір про наступне. Предмет договору - сторона 1 та сторона 2, міняють (обмінюють) передають у власність один одному) належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: [PERSON] земельну ділянку, площею 0,01 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON]- земельну ділянку, площею 4,0497 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні 1 та є предметом цього договору, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 3520586500:02:000:1001, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя рілля, що міняється (обмінюється) та належить [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 16 березня 2014 року, індексний номер 1905562. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні - 2 та є предметом цього договору, площею 4,0497 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 3522288500:02:000:0270 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-рілля, що міняється (обмінюється) та належить [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії КР013923, виданий Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 17 травня 2007 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 листопада 2006 року. Цю міну (обмін) сторони здійснюють з доплатою, згідно якої до підписання цього договору сторона 2 отримала від сторони 1 - 20000 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 162 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 49000 грн. Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 10 листопада 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі №847, [PERSON] (сторона один) та [PERSON] (сторона два), від імені якої на підставі довіреності посвідченої нотаріусом діяв [PERSON] уклали цей договір про таке. Предмет договору - сторона 1 та сторона 2, міняють (обмінюють) передають у власність один одному) належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: [PERSON] земельну ділянку, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON]- земельну ділянку, площею 4,1926 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні 1 та є предметом цього договору, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 3520586500:02:000:1002, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя рілля, що міняється (обмінюється) та належить [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 16 березня 2014 року, індексний номер 19055713. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні - 2 та є предметом цього договору, площею 4,0497 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки 3522288500:02:000:0271 цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-рілля, що міняється (обмінюється) та належить [PERSON] підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії Р1№319508, виданим Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області на підставі розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 24 травня 2002 року №186-р. Цю міну (обмін) сторони здійснюють з доплатою, згідно якої до підписання цього договору сторона 2 отримала від сторони 1 - 20000 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 162 грн. Вартість відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 51000 грн. Вказані договори міни підписані стороною 1 [PERSON] та представником сторони 2- [PERSON] При укладенні цих договорів міни [PERSON] діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності від 18 липня 2012 року посвідченої приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу [PERSON], за якою [PERSON] поміж іншого уповноважила [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань відчуження (продажу, міни), здачі в найм (оренду), управління, а також вчинення для неї та в її інтересах будь-яких дій щодо належного їй на праві власності нерухомого майна, з можливістю визначення в усіх випадках сум, термінів та інших умов правочинів на власний розсуд; одержання належного їй майна, включаючи грошові суми та цінні папери. Цією довіреністю представнику в тому числі надано право розписуватися за довірителя - підписувати договори про відчуження від його імені майна тощо на умовах, які відомі представнику та не потребують додаткового узгодження з довірителем, розраховуватись від імені довірителя за укладеними правочинами, отримувати майно, що передбачається для довірителя у результаті укладання договорів міни. Строк дії довіреності встановлено до 18 липня 2015 року. Довідки Соснівської сільської ради, свідоцтво про право на спадщину за заповітом та лист відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 3520586500:02:000:0195 розташована на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала на праві власності [PERSON] на підставі заповіту. Вказану земельну ділянку останній отримав у спадок від [PERSON], яка померла 08 травня 2013 року. Земельна ділянка №3520586500:02:000:0195 первісно була виділена чоловікові [PERSON] - [PERSON], з земель колективної власності КСП "Україна", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і в подальшому в порядку спадкування набута у власність [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2011 року. В наступному після оформлення [PERSON] відповідних спадкових прав після смерті [PERSON], шляхом поділу земельної ділянки №3520586500:02:000:0195 утворено земельні ділянки з кадастровими номерами з 3520586500:02:000:1001 по 3520586500:02:000:1024 (а.с. 151-152). Наявні в матеріалах справи інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчать про те, що наразі земельні ділянки з кадастровими номерами 3520586500:02:000:1001 та 3520586500:02:000:1002 розташовані на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві власності позивачу [PERSON], а земельні ділянки з кадастровими номерами №3522288500:02:000:0270, 3522288500:02:000:0271 розташовані на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві власності відповідачу [PERSON] Підставою набуття вказаними особами цих земельних ділянок у власність є договори міни від 10 листопада 2014 року №846 та №847. Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підстави недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, ч. 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Громадяни можуть отримувати земельні ділянки у власність з підстав та в порядку, визначеними положеннями\~ЗК України. Законодавець передбачив декілька підстав отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема як земельний пай при приватизації сільськогосподарських підприємств для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або як землі для ведення сільського господарства. Згідно з пунктом 15 розділу 10 «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка, однак, може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому в Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV. Згідно зі ст.14 цього Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). На реалізацію цієї норми Закону наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 листопада 2003 року №288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно підпунктів 3, 5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву. Отже аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою "пай на пай". Верховний Суд України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі №6-464цс16, висловив правову позицію про те, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Аналогічний правовий висновок Верховний Суд висловлював і раніше, у своїх постановах від 05 листопада 2014 року у справі № 6-172цс14 та від 11 лютого 2015 року у справі № 6-5цс15. Також слід зазначити, що ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що всі земельні ділянки, які були предметом оспорюваних договорів міни отримані у результаті розпаювання земель колективної власності на підставі Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» і є тим «паєм» в розумінні висновків Верховного Суду України та вимог закону (отримання у визначеному зазначеним законом порядку земельних ділянок, які в подальшому були обміняні [PERSON], в судовому засіданні сторонами не оспорювалось; порядок отримання [PERSON] у визначеному зазначеним законом порядку земельних ділянок, які в подальшому були ним обміняні, обгрунтовано вище). Отже, обмін земельними ділянками між сторонами відбувся саме за схемою «пай на пай». Спірні земельні ділянки мають одне цільове призначення, знаходяться не в єдиному масиві, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, при укладенні договору міни дотримані вимоги п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України,\~ст. 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Отже, за своєю правовою природою представництво за довіреністю є правовідношенням, за яким особа уповноважується вчинити правочини від імені та в інтересах довірителя. Особливістю відносин представництва є те, що вони виникають та існують в інтересах особи, яка добровільно надала іншій особі право вчинити певний перелік дій, які вона заздалегідь схвалює. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки лише для особи, яку він представляє. Відповідно до ч.1 ст.249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність. При укладенні договорів міни 10.11.2014 року відповідач [PERSON] діяв від імені [PERSON] на підставі наданої нею довіреності на його імя від 18.07.2012 року. Вказана довіреність була належним чином завірена, посвідчена нотаріусом та мала чинність (позивачем не скасована більш ніж за два роки). З огляду на зміст довіреності вбачається, що [PERSON] не перевищив свої повноваження при укладенні договорів міни, діяв в інтересах довірителя. Позивачем вимоги про визнання вказаної довіреності недійсною не заявлялися. Зі змісту оспорюваних договорів вбачається, що за різницю в розмірі та грошовій оцінці обмінюваних земельних ділянок [PERSON] сплачено по 20000 грн. за кожну земельну ділянку. Слід також відзначити, що закон не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами, вартістю. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з вищенаведеного в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог як первісних про визнання недійсними договорів міни земельних ділянок, так і похідних від них щодо зобов'язання повернути спірні земельні ділянки. В межах заявлених позовних вимог стороною позивача не доведено порушення вимог закону при укладенні оспорюваних договорів міни земельних ділянок. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: dismissed