Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб з відповідачем вона зареєструвала 10.02.2001 року у виконкомі Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 02, у зв'язку із чим змінила своє дошлюбне прізвище Горбач. Від подружнього життя в них народилося четверо дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Батьком дітей є відповідач і про це записано у свідоцтвах про їх народження. Стверджує, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 08.11.2018 року її шлюб з відповідачем розірвано і відповідач вже тривалий час проживає зі сім'єю. Причиною звернення до суду називає те, що відповідач по справі зовсім не надає коштів та нічого не купляє для дітей, тобто не виконує свого батьківського обов'язку не тільки по утриманню дітей, а й по їх вихованню, а тому діти знаходяться виключно на її утриманні. Як наслідок просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. При прийнятті рішення покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, однак подав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просить розгляд справи провести без його участі на підставі матеріалів, які є у справі та наданих ним до відзиву. У відзиві зазначив, що позовні вимоги визначає частково, зокрема, підтверджує, що є батьком чотирьох дітей, як зазначено позивачем у позовній заяві, та усвідомлює, що зобов'язаний надавати кошти на їх утримання. Стверджує, що робить це по мірі можливості, надаючи гроші дітям або передає такі через маму позивача, або купляє речі для дітей. Вказує, що у жовтні 2018 року придбав одяг і взуття для дітей, а також купляв для них продукти харчування. На даний час він не працює, а лише в літній період підзаробляє на сезонних роботах. Зараз проживає у своєї сестри, так як позивач вигнала його із будинку. Крім цього зауважує, що позивач налаштовує дітей проти нього, а в жовтні 2018 року його побили, внаслідок чого він лікувався у Жовківській ЦРЛ, на що витратив значні кошти, які міг би віддати на утримання дітей. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає за можливе провести розгляд та ухвалити рішення без учасників, які не з'явилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 08.11.2018 року вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак такий даним рішенням суду розірвано. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилося четверо дітей, а саме дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області 28.07.2001 року, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області 03.02.2003 року, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області 21.11.2004 року, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області 01.09.2014 року. Батьками дітей є позивач та відповідач. Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач [PERSON] зовсім не надає коштів та нічого не купляє для дітей, тобто не виконує свого батьківського обов'язку не тільки по утриманню дітей, а й по їх вихованню, а тому діти знаходяться виключно на її утриманні. Відповідачем у відзиві частково визнано позов, зокрема останній ствердив, що надає кошти по можливості, оскільки не працює, а лише підробляє під час сезонних робіт, крім того лікувався, оскільки йому були заподіяні тілесні ушкодження. Твердження позивача відповідачем не спростовані жодними доказами, зокрема, відповідачем не подано жодного доказу, який би підтверджував, що ним здійснюється утримання дітей, зокрема надаються грошові кошти, купляються стабільно продукти харчування, одяг тощо дітям. Чеки, які надані відповідачем, не підтверджують купівлю продуктів харчування постійно. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи те, що діти знаходяться на утриманні матері, доказів про те, що відповідач надає кошти на їх утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов'язків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 року» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень , а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд враховує, що троє дітей сторін досягнули 6 років, а вік четвертої дитини на час ухвалення рішення становить повних 4 роки. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2019 року становить 2027 грн., прожитковий мінімум для дитини до 6 років, який з 1 січня 2019 року становить 1492 гривні, вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, враховуючи інтереси дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей, а саме дочки- [PERSON], [INFO], дочки-[PERSON], [INFO], сина- [PERSON], [INFO], сина- [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 24.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька. Стягнення аліментів в більшому розмірі буде суперечити зазначеним вище нормам законодавства та, на переконання суду, буде непосильним для відповідача, оскільки останній стабільно не працює, а отримує дохід лише від сезонної роботи. Судом враховано і те, що відповідач лікувався, на що витратив значні кошти. В разі покращення матеріального становища відповідача, позивач буде мати можливість звернутися в суд із позовом про збільшення розміру аліментів. Суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягувати позивач є завеликим, необгрунтованим, оскільки нею не доведено жодними доказами, що у відповідача є заробіток, дохід, який дозволить сплачувати аліменти в розмірі по 2500,00 грн. на кожну із чотирьох дітей щомісячно, тобто разом 10000,00 грн. щомісячно. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial