Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 9780 грн. 79 коп., з яких: 200,00 грн.- штраф згідно умов договору про надання послуг; 9450,00 грн. - сума коштів, що підлягає поверненню за ненадані послуги за договором; 82 грн. 48 коп. - 3% річних від простроченої суми повернення та 48 грн. 31 коп. - інфляційні витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2020 року вона уклала у м. Запоріжжя із ФОП [PERSON] договір про надання послуг від 10.02.2020 року. Предметом даного договору є надання відповідачем платним послуг щодо підготовки до вступу та проведення вступної компанії до вищого навчального закладу Технічного університету в м. Кошице Словаччина. Згідно умов договору відповідач зобов`язалася надати послуги на умовах та у строки визначені в даному договорі. Відповідно до п. 8.1 договору такий набирає чинності з моменту його підписання сторонами і зберігає чинність до 30.04.2020 р. Зазначає, що 26.02.2020р. нею здійснено оплату послуг у розмірі 9540,00 грн., проте на протязі строку дії договору відповідач жодних послуг за таким не надала. 13.03.2020 року з метою отримання інформації наданих (виконаних) відповідачем послуг за договором вона витребувала від ФОП [PERSON] , яка співпрацює з відповідачем контактний телефон відповідача. Так, під час проведеної 16.03.2020 р. телефонної розмови, відповідачем не було надано жодної інформації та не наведено жодного підтверджувального факту про виконання послуг за договором а також і про початок їх виконання. З огляду на відсутність початку роботи за укладеним договором та враховуючи ситуацію по усій території України та Європи щодо карантину з її сторони було заявлено про намір дострокового припинення дії договору, шляхом його розірвання та повернення грошових коштів за відсутності наданих послуг, на що відповідач категорично відмовилася. При цьому, до закінчення строку дії вказаного договору відповідачем так і не було надано жодних послуг, не надано будь-якої інформації про їх виконання. В подальшому, 03.05.2020 року нею була направлена відповідачу претензія про повернення вартості не наданих послуг за договором від 10.02.2020 року, в строк, що не перевищує 5 днів, з дня отримання претензії, разом з тим, наприкінці червня 2020 р. вказане поштове відправлення повернулося неврученим. Зазначає, що згідно п.3.1. договору відповідач (виконавець) сплачує позивачу (замовнику) штраф у розмірі 2000,00 грн. за невиконання, несвоєчасне виконання чи неналежне виконання та порушення обов`язків, у разі якщо вони спричинили підрив вступної компанії позивача (замовника) та повертає позивачу (замовнику) кошти, сплачені за послуги відповідачу (виконавцю). Враховуючи, що послуга надана не була, тому вважає, що грошові кошти сплачені за послугу повинні бути повернуті, а також повинен бути сплачений штраф відповідно до п.3.1. договору. Оскільки вказані кошти до закінчення строку дії договору повернуті не були, з відповідача підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 22.09.2020 року позивачем усунуто вказані в ухвалі недоліки позовної заяви. Крім того, позивачем разом з позовною заявою (уточненою) було подано клопотання про витребування доказів, а саме, позивач просила витребувати від фізичної особи-підприємця [PERSON] завірені належним чином копії документів: акти здачі-приймання наданих послуг в якому міститься перелік та вартість наданих послуг, направлених для підписання [PERSON] в період з 10.02.2020 р. по 30.04.2020р.; направлених запитів ФОП [PERSON] до [PERSON] щодо надання переліку відповідних документів для вступу та проведення вступної компанії до вищого навчального закладу Технічний університет в м. Кошице, Словаччина. Відповідно до п.2.2.2 Договору про надання послуг, перелік і термін надання документів для підготовки до вступу до ВНЗ надає Виконавець у письмовій формі; докази направдення ФОП [PERSON] до [PERSON] актів здачі-приймання наданих послуг, запитів щодо надання документів та інформації для виконання зобов`язань Виконавцем за договором про надання послуг; докази, що підтверджують або за якими можливо встановити факт надання ФОП [PERSON] консультацій, інформації та інструкцій [PERSON] , щодо підготовки до вступу та проведення вступної компанії до вищого навчального закладу Технічний університет в м. Кошице, Словаччина (а.с. 31). Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 33-34). 15.10.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, до якого додано докази направлення такого іншим учасникам справи. У відзиві ФОП [PERSON] вказує, що не визнає заявлених позовних вимог в повному обсязі і що такі не підлягають задоволенню. Подану позовну заяву вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, безпідставною та необгрунтованою. Зазначає, що згідно умов договору про надання послуг від 10.02.2020 року укладеного між сторонами, відповідач зобов`язувався надати позивачу оплатні послуги щодо підготовки до вступу та проведення вступної кампанії до вищого навчального закладу - Технічний університет м. Кошіце, Словаччина. Згідно п.2.2 договору відповідач зобов`язується надати послуги на умовах та у строки визначені у договорі. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами у дату, зазначену на початку договору і зберігає чинність до 30.04.2020 р. На виконання умов договору вона надала послуги щодо підготовки до вступу та проведення вступної кампанії до вищого навчального закладу - Технічний університет м. Кошіце, Словаччина доньки позивачки, [PERSON] (по договору Абітурієнт). Вважає, що послуги надані в повному обсязі в частині роботи з документами та приймальною комісією, а саме: надання інформаційної, консультаційної та практичної допомоги в оформленні документів для вступу в навчальний заклад Словаччини, а саме, Технічний університет м. Кошіце; міжнародне відрядження та представництво інтересів замовника в приймальній комісії ВНЗ Словаччини, вирішення спірних питань, складання пакету документів у приймальну комісію; організація та забезпечення усного та письмового перекладу. Зокрема, під час документального етапу надання послуг, що включає в себе роботу з документами та приймальною комісією, 07.04.2020 р. відповідачем здійснено реєстрацію доньки позивача на обраний факультет та спеціальність, створено особистий електронний кабінет доньки позивача на офіційному сайті факультету через який подано документи для вступу. 08.04.2020 р. заявку на навчання доньки позивача прийнято університетом, що підтверджується листами, які надсилалися на поштову скриньку дочки позивача. На підтвердження наданих послуг позивачу був надісланий поштою акт приймання- передачі наданих послуг від 01.06.2020 р., який був проігнорований позивачем та як наслідок непідписаний. Відтак, відповідачем умови договору в частині надання послуг щодо підготовки до вступу, роботи з документами виконані повністю і немає підстав для стягнення на користь позивача будь- яких коштів, в тому числі і штрафу передбаченого п.3.1. договору. Натомість, в порушення умов договору позивачем не було сплачено вступного внеску за подану заявку до університету і відповідно, саме з вини позивача її донька не мала можливості бути зарахованою як студент до університету, а відповідач був позбавлений можливості отримати залишковий платіж згідно п. 4.3. договору. Щодо тверджень позивача щодо наміру розірвати вказаний договір, то заява про припинення дії договору про надання послуг від 10.02.2020 р. не надсилалася відповідачу, докази направлення такої в матеріалах справи відсутні, відтак вона продовжувала виконувати свої зобов`язання згідно договору до закінчення його строку дії. Враховуючи наведене, просить в позові відмовити в повному обсязі. 16.10.2020 року на адресу суду електронною поштою надійшло клопотання позивача [PERSON] , у якому вона просить судове засідання, призначене до розгляду на 19.10.2020 року по справі №308/8294/20 провести дистанційно, в режимі відеоконференції з Запорізьким апеляційним судом (м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.162). Таке ж клопотання надійшло поштою до суду 19.10.2020 (а.с. 60, 61-62, 63). 19.10.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу, згідно якої у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено та розгляд справи відкладено (а.с. 65, 66). 12.11.2020 року на адресу суду електронною поштою надійшло клопотання позивача [PERSON] , у якому вона просить судове засідання, призначене до розгляду на 25.11.2020 року по справі №308/8294/20 провести дистанційно, в режимі відеоконференції із Заводським районним судом м.Запоріжжя (м.Запоріжжя, вул.Лізи Чайкіної, 65). Вказане клопотання також поступило поштою до суду 16.11.2020р. (а.с. 79, 80-81, 87). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2020 року клопотання позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, - задоволено, постановлено судове засідання з розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення коштів, призначене на 11 год. 00 хв. 25.11.2020 року, провести у дистанційному режимі відеоконференції між Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та Заводським районним судом м.Запоріжжя (69106, м.Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 65, E-mail:inbox@zv.zp.court.gov.ua) (а.с. 84-85). 25.11.2020 року судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, про що складено довідку (а.с. 90). 15.01.2021 року на електронну адресу суду поступило заперечення позивача [PERSON] на долучення відповідачем копій документів у якості доказів до матеріалів цивільної справи №308/8294/20, які долучені до матеріалів справи. У таких зазначила, що отримала від відповідача відзив на позовну заяву з додатками на 10 аркушах. Вказує, що надані копії документів складені іноземною мовою без надання належним чином посвідченого перекладу на українську мову. Вважає, що такі є неналежними доказами, тому просить їх виключити з числа доказів (а.с. 93, 94-95). В судовому засіданні 15.01.2021 року позивач підтримала свої письмові заперечення щодо долучення копій документів на іноземній мові. Відповідач зазначила, що до відзиву додано документи на іноземній мові, а також і належним чином завірений переклад. Позивачу направляла відзив з додатками, в такому ж обсязі, що і суду. При цьому, зазначила, якщо є необхідність може повторно скерувати позивачу додатки до відзиву. Також, в судовому засіданні судом ухвалено задовольнити клопотання позивача про витребування доказів. 01.02. 2021 до суду поступило клопотання відповідача ФОП [PERSON] , в якому зазначає, що нею було подано електронні докази в паперових копіях, при цьому просить про дослідження оригіналів електронних доказів (а.с.105). Позивачем на електронну адресу суду 23.02.2021 року поступило клопотання про виправлення описок у позовній заяві, у такому [PERSON] зазначає, що у прохальній частині п.1 позовної вимоги помилково зазначила цифру «200,00 грн.» замість «2000,00 грн.», сума штрафу згідно умов договору. Просить врахувати виправлення в позовній заяві та стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 11580 грн. 79 коп., з яких: 2000,00 грн.- штраф згідно умов договору про надання послуг; 9450,00 грн. - сума коштів, що підлягає поверненню за ненадані послуги за договором; 82 грн. 48 коп. - 3% річних від простроченої суми повернення та 48 грн. 31 коп. - інфляційні витрати (а.с.107-108). Із поданого клопотання, вбачається, що таке за своїм змістом є заявою про збільшення позовних вимог. Крім того, 01.03.2021 року від позивача на електронну адресу суду поступили заперечення на клопотання відповідача від 01.02.2021р. та долучення відповідачем документів у якості доказів та письмові пояснення від 27.02.2021р., які долучено до матеріалів справи (а.с.115-116, 117-119). 03.03.2021 року засобами поштового зв`яку, до суду поступили вказані вище клопотання [PERSON] про виправлення описок у позовній заяві, заперечення на клопотання відповідача від 01.02.2021р. та долучення відповідачем документів у якості доказів та письмові пояснення від 27.02.2021р., які також долучено до матеріалів справи (а.с. 126, 127-128, 130). 25.03.2021 року на електронну адресу суду поступили письмові пояснення від відповідача ФОП [PERSON] , заперечення та клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (акти приймання-передачі наданих послуг, надісланий позивачу повторно; скріншот листа від ФОП [PERSON] від 03.03.2020, яким надіслано відповідачу документи для вступу доньки позивача; заява-анкета позивача на вступ до ВНЗ; протокол №46 від 14.09.2020р., до яких долучено докази направлення таких іншим учасникам справи (а.с. 136-138,139-140, 141, 142-150). У судовому засіданні 31.03.2021 року, заслухавши думку учасників справи, клопотання [PERSON] про виправлення описок в позовній заяві від 23.02.2021 року, протокольною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати на підставі п.2 ч.2 ст. 43 та ч.2 ст. 126 ЦПК України залишено без розгляду. Так, у відповідності до п. 2 ч.2 ст. 43 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку с прощеного позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вказана справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання було призначено на 19.10.2020 року, а клопотання (заява про збільшення позовних вимог) подане позивачем лише 23.02.2021 року, тобто з пропуском строку передбаченого п.2 ч.2 ст. 43 ЦПК України. Також, в судовому засіданні залишено без розгляду клопотання відповідача ФОП [PERSON] про дослідження оригіналів електронних доказів, оскільки таке подано після закінчення строку передбаченого ч.3 ст. 83 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. А згідно ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений строк докази до розгляду не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Як вбачається з матеріалів справи відзив на позовну заяву ФОП [PERSON] подала до суду 15 жовтня 2020 року, а клопотання про дослідження оригіналів електронних доказів поступило до суду 01 лютого 2021 року. При цьому, не просила суд встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. 07.04.2021 року на електронну адресу суду поступила заява відповідача ФОП [PERSON] про виклик та допит свідка [PERSON] , зазначила, що необхідність виклику вказаного свідка виникла за наслідками судового засідання, яке відбулося 29.03.2021 р. та висловленої позиції позивача у вказаному засіданні. Просила поновити строк для подання даної заяви, оскільки вважає, що так ий пропущено з поважної причини. У судовому засіданні 08.04.2021 року заслухавши думку учасників справи, ознайомившись із вказаною заявою, яка відповідає вимогам ст. 91 ЦПК України, враховуючи викладені обставини, а саме, що необхідність виклику свідка виникла у відповідача після дачі пояснень позивачем в судовому засіданні 29.03.2021р., судом ухвалено поновити строк для подачі заяви про виклик свідка, оскільки на переконання суду такий пропущено з поважних причин, та задоволено заяву відповідача про виклик свідка [PERSON] . На адресу суду електронною поштою надійшло клопотання свідка [PERSON] , згідно якого, у зв`язку із тим, що вона проживає у Запорізькій області, що територіально віддалено від Ужгородського міськрайонного суду, складнощами з транспортним сполученням, просить провести судове засідання 14.04.2021 року в режимі відеоконференції із Заводським районним судом м.Запоріжжя за її участі. 12.04.2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постановлено ухвалу, згідно якої клопотання свідка [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, задоволено. Позиція учасників процесу Позивач [PERSON] беручи участь у судовому засідані, в режимі відеоконференції із Заводським районним судом міста Запоріжжя, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, доповнила, що дійсно 10.02.2020 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуг. 26.02.2020 року вона здійснила оплату послуг за договором в розмірі 9540,00 грн. Строк дії договору був визначений до 30.04.2020 р. Вважає, що відповідач не виконала умов вказаного договору, оскільки між сторонами не велося жодного зв`язку, консультацій, крім того, в договорі відсутні адреси електронної пошти сторін. 13.03.2020 р. з метою отримання інформації щодо виконання договору звернулася до ФОП [PERSON] для отримання контактного номеру телефону відповідачки та зателефонувала їй. Під час телефонної бесіди 16.03.2021 року відповідачем не було надано жодної інформації та не наведено жодного підтверджуючого факту про виконання послуг за укладеним договором, а також і про початок їх виконань. Враховуючи відсутність початку роботи за договором та враховуючи складену ситуацію по усій території України та Європи щодо карантину заявила про свій намр дострокового припинення дії договору, шляхом його розірвання та повернення грошових коштів за відсутності наданих послуг, на що відповідач відмовилась. Крім того, на її прохання, в телефонному режимі відповідач повідомила свою електронну адресу. 16.03.2020р. вона направляла на вказану відповідачем е-мейл адресу заяву про припинення дії договору про надання послуг, однак як в подальшому з`ясувалось вказана адреса була вказана з помилкою. До закінчення строку дії вказаного договору відповідачем так і не було надано жодних послуг, не надано будь-якої інформації про їх виконання, нею не отримувалось жодного звернення на витребування відповідних документів, з метою виконання взятих на себе зобов`язань. Зазначила, що 03.05.2020 року засобами поштового зв`язку на адресу відповідача направила претензію про повернення вартості ненаданих послуг за дововором від 10.02.2020 р., однак така повернулася наприкінці червня 2020 р., через небажання відповідача отримати таку. Оскільки послуга не була надана, вважає, що сплачені кошти повинні бути повернуті. Крім того, просить стягнути з відповідача штраф згідно п.3.1 договору та три проценти річних від простроченої суми і інфляційні втрати. Просила позов задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] у судовому засіданні щодо вимог позову заперечила, з мотивів викладених у поданому відзиві на позовну заяву. При цьому, зазначила, що послуги за укладеним з позивачкою договором від 10.02.2020 року щодо підготовки до вступу та проведення вступної кампанії до вищого навчального закладу Технічний університет м. Кошіце, Словаччина нею надано, роботу з документами та приймальною комісією ВНЗ виконано. Вступна кампанія в 2020 році тривала з 07.04.2020 р. по серпень 2020 р. Вказала, що документи для виконання вказаного договору отримала 03.03.2020 від ФОП [PERSON] на електронну пошту, тому не було необхідності спілкуватися з позивачкою щодо надання будь-яких документів. Вказує, що клієнти зверталися до ФОП [PERSON] і усі необхідні документи подавали їй. Зазначила, що позивач надає неправдиві відомості, оскільки до 30.04.2020 року жодних повідомлень від позивачки до неї не надходило і про наміри позивача розірвати укладений договір про надання послуг від 10.02.2020 року їй не було відомо, тому продовжувала виконувати умови такого. Вважає, що свою роботу за договором виконала, крім того, зазначила, що документальний етап надання послуг включає в себе роботу з документами та приймальною комісією. 07.04.2020 р. відповідачем здійснено реєстрацію доньки позивача на обраний факультет та спеціальність, створено особистий електронний кабінет доньки позивача на офіційному сайті факультету через який подано документи для вступу, заявку на навчання доньки позивача було прийнято університетом, про що надіслано лист на її поштову скриньку. Відтак, відповідачем умови договору в частині надання послуг щодо підготовки до вступу, роботи з документами виконані повністю і немає підстав для стягнення на користь позивача будь- яких коштів, в тому числі і штрафу передбаченого п.3.1. договору. А на час спілкування з позивачкою в телефонному режимі, робота за договором частково була виконана. Позивач лише після закінчення строку дії договору звернулася до неї з претензією. Крім того, зазначила, що вперше отримала листа від [PERSON] лише 05.05.2020 року. В задоволенні позову просила відмовити. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 10 лютого 2020 року між фізичною особою [PERSON] (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Виконавець) укладено договір про надання послуг (а.с. 5-6). Згідно п.1.1. вказаного договору Замовник доручає Виконавцю, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику оплатні послуги щодо підготовки до вступу та проведення вступної кампанії до вищого навчального закладу Технічний університет м. Кошице, Словаччина (Факультет електротехніки і інформатики, спеціальність бізнес-інформатика). Замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх у розмірі та термінах, визначеному в Договорі. Згідно п. 2.1. договору Виконавець зобов`язаний надати послуги на умовах та у строки в даному договорі. Згідно п.2.2. договору Замовник зобов`язаний своєчасно подавати документи, здійснювати оплату, та виконувати інструкції Виконавця. За невиконання, несвоєчасне виконання чи неналежне виконання та порушення обов`язків, у разі якщо вони спричинили підрив вступної компанії Замовника, Виконавець сплачує Замовнику штраф в розмірі 2000,00 грн., повертає Замовнику кошти, сплачені за послуги Виконавцю (п.3.1. договору). За невиконання, несвоєчасне виконання чи неналежне виконання та порушення обов`язків, регламентованих у Параграфі 2, п.2 та п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, у разі, якщо вони унеможливили роботу Виконавця, Замовник сплачує штраф в розмірі 2000,00 грн. (п.3.2. договору). Згідно розділу 4 договору загальна вартість послуг Виконавця становить суму в гривнях, що еквівалентна 12720,00 грн. Розрахунок розбитий на наступні етапи, коженплатіж відповідає певному періоду роботи: 1)Оплата за роботу з документами та приймальною комісією ВНЗ - 9540,00 грн. (сплачується протягом 3 (трьох) днів з дати підписання даного договору); 2)Залишковий платіж - 3180,00 грн. сплачується після представлення Виконавцем копії рішення про зарахування, та інших документів що їх надав ВНЗ. Оригінали вручаються Замовнику після здійснення залишкового платежу. У відповідності до п.8.1. цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами у дату, зазначену на початку договору і зберігає чинність до 30.04.2020 року. Згідно п.8.2. договору Замовник має право достроково розірвати Договір без пояснень при наданні письмового попередження до документального етапу. Замовник має право достроково розірвати Договір без пояснень при наданні письмового попередження під час документального етапу. Оплата за роботу з документами, якщо вона була розпочата не повертається. Якщо робота не розпочата повернення оплати за роботу з документами можливе на розсуд Виконавця. У відповідності до п.8.5. Всі комунікації між Сторонами, метою яких є обмін важливою інформацією, носить характер запитів чи відповідей, відбуваються шляхом письмових повідомлень на е-мейл адреси, що вказані в реквізитах Сторін. Копією квитанції 0.0.1631032948.1 від 26.02.2020 підтверджується, що [PERSON] здійснила оплату ФОП [PERSON] у розмірі 9540,00 грн., призначення платежу: консультаційні послуги зі вступу до Технічного університету Кошице (бізнес-інформатика) [PERSON] (а.с. 7). Із копії заяви [PERSON] про припинення дії Договору про надання послуг від 10.02.2020 р. датованої 16 березня 2020 року, вбачається, що така адресована Фізичній особі-підприємцю [PERSON] , вказано поштову адресу ( [ADDRESS] ) та е-mail: [INFO] , згідно змісту такої, [PERSON] повідомила [PERSON] про свій намір припинити дію договору про надання послуг від 10.02.2020р. Однією з підстав припинення дії зазначеного договору вказується складена ситуація в країнах ЄС, щодо закриття кордонів від 13.03.2020 р. для в`їзду на територію Словаччини, що унеможливлює досягнення основної мети, а саме зарахування до ВНЗ та можливість навчання іноземним громадянам у обраній країні. Також, заява містить прохання надати письмову інформацію про проведену роботу з документами для вступної компанії до вищого навчального закладу: Технічний університет в м. Кошице, Словаччина (Факультет електротехніки і інформатики, спеціальність бізнес-інформатика) із відповідним підтвердженням даного факту, за яким можливо встановити проведення роботи до 16.02.2020р., а саме до дати повідомлення про намір припинення дії договору, та надані послуги згідно умов даного договору. Витребувану інформацію [PERSON] просила надати на електронну пошту та на поштову адресу зазначену у заяві. Скріншотом сторінки електронної пошти [PERSON] підтверджується, що вказану заяву вона 16.03.2020 о 14:07:33 направила на електронну адресу: [INFO] , (а.с. 8). 03.05.2020 року [PERSON] направила на поштову адресу ФОП [PERSON] претензію про повернення вартості не наданих послуг за Договором про надання послуг від 10.02.2020р., що підтверджується копією фіскального чеку від 05.05.2020 р., копією конверту і рекомендованого повідомлення (а.с. 9, 10). Згідно розрахунку [PERSON] по заборгованості ФОП [PERSON] за Договором про надання послуг від 13.08.2021 року, 3% річних від простроченої суми повернення становить 82,48 грн. та 48,31 грн. інфляційні втрати (а.с. 11). Крім того, з долучених відповідачем до відзиву копій письмових документів, які перекладені зі словацької мови на українську, справжність підпису перекладача Хуако Наталії В`ячеславівни засвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. та зареєстровано в реєстрі за №4856 (а.с. 52-59) вбачається, що 07 квітня, 13:06 реєстрація в системі електронних заяв на вступ до Технічного університету в м. Кошице пройшла успішно, абітурієнт [PERSON] і вказаний лист відправлено на електронну адресу: [INFO] . Також, 08 квітня, 12:17 [PERSON] направила листа на адресу [INFO] , у якому вказано про прийняття заяви на вступ та міститься перелік документів, які необхідно подати. 16 квітня, 16:53 [PERSON] направила лист на адресу [INFO] , зі змісту якого слідує, що в електронній заяві на вступ не вистачає відсканованого документу про оплату в розмірі 20,00 євро. І вказано, що без документа заява не вступ до уваги не приймається. Підписано Технічний університет в м. Кошице Факультет електротехніки та інформатики, Інж. [PERSON], навчальний відділ, вул. Летна,9 м. Кошице та вказано електронну пошту. 19 травня, 11:23 також направлено лист на адресу [INFO] , що в електронній заяві на вступ не вистачає Документу про оплату в розмірі 20,00 євро. Також зазначено, що можна відсканувати виписку до 31.05.2020р. згідно інструкції. У долученій копії заяви про зарахування містяться дані [PERSON] та її батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 146-147). Копія акту приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2020 року була повторно скерована позивачу на поштову адресу ( [ADDRESS] ) 25.03.2021 (а.с.143,144). Згідно протоколу №46 засідання Приймальної комісії Запорізького національного університету від 14.09.2020 зархована [PERSON] , 035 Філологія/035.065 східні мови та літератури (переклад включно), перша - китайська (а.с. 148-149,150). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка [PERSON] дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосоване судом законодавство Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 11 Цивільного кодексу України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Згідно з ч. 2 зазначеної статті якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно п.17, п.22 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно ч.8 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Висновки суду та оцінка доводів Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини у сфері надання послуг, в яких позивач виступає замовником, а відповідач - виконавцем, та в межах яких виник спір щодо права позивача на повернення відповідачем коштів сплачених позивачем за послуги які не були надані, стягнення штрафу за умовами договору, а також сум згідно ст. 625 ЦПК України . Зі змісту договору про надання послуг від 10 лютого 2020 р. слідує, що Замовник - [PERSON] , Виконавець - Фізична особа-підприємець [PERSON] , уклали договір про наступне: Сторони укладають цей договір на засадах взаємної довіри та поваги. Згідно з цим договором Замовник доручає Виконавцю, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику оплатні послуги щодо підготовки до вступу та проведення вступної кампанії до вищого навчального закладу Технічний університет м. Кошице, Словаччина (Факультет електротехніки і інформатики, спеціальність бізнес-інформатика). Замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх у розмірі та термінах, визначеному в Договорі. Згідно умов договору позивачем 26.02.2020 сплачено кошти за консультаційні послуги зі вступу до Технічного університету м. Кошице в розмірі 9540,00 грн., що підтверджено квитанцією і не заперечувалось відповідачем по справі. Позивач звертаючись до суду із даним позовом зазначає, що відповідачем не надано послуг за укладеним договором, відтак вважає, що сплачені нею кошти за умовами договору підлягають поверненню, також підлягає стягненню штраф в розмірі 2000,00 грн. Крім того, вказала що мала намір припинити дію договору, про що 16.03.2020 року направляла відповідачу заяву. З долученої копії заяви [PERSON] від 16 березня 2020 р. вбачається, що така дійсно була адресована відповідачу на поштову ( [ADDRESS] ) та електронну ( [INFO] ) адреси, у такій позивач вказувала про свій намір припинити дію договору про надання послуг. Так, в матеріалах справи наявна копія скріншоту сторінки електронної пошти позивача, якою підтверджується, що [PERSON] 16 березня 2020, 14:07:33 дійсно направляла заяву про намір припинення Договору про надання послуг на електронну адресу: [INFO] , проте вказана електронна адреса була зазначена з помилкою, що не заперечувалось позивачем під час розгляду справи. Інших доказів на підтвердження направлення вказаної заяви на поштову адресу відповідача матеріали справи не містять, відтак заяви про намір припинити дію договору від 10.02.2020 року відповідач не отримувала. Крім того, згідно умов договору про надання послуг від 10.02.2020р. Замовник має право достроково розірвати Договір без пояснень при наданні письмового попередження до документального етапу (п.8.2.1.). Замовник має право достроково розірвати Договір без пояснень при наданні письмового попередження під час документального етапу (п.8.2.2.). При цьому, судом в матеріалах справи не міститься такого письмового попередження позивача. Доводи позивача, про те, що саме 16.03.2020 року вона під час розмови з відповідачем в телефонному режимі повідомила її про намір дострокового припинення дії вказаного договору, судом до уваги не приймаються, оскільки вказана дата спілкування в телефонному режимі заперечувалась відповідачем, такий спосіб припинення (розірвання) договору не передбачений умовами вказаного договору і такі довони не підтверджені жодними доказами. Враховуючи наведене, посилання позивача щодо наміру достроково припинити договір про надання послуг від 10.02.2020 року не знайшли свого підтвердження. Також, позивач, як на підставу щодо повернення коштів за договором про надання послуг посилалась на його невиконання зі сторони відповідача, зокрема на те, що відповідач не надавала їй жодних консультацій, не направляла жодного звернення на витребування відповідних документів, не надано будь-якої інформації про виконання договору, тому після закінчення дії договору 03.05.2020 року було направлено відповідачу претензію про повернення вартості ненаданих послуг. При цьому, відповідачем до відзиву додано копії документів, які перекладені зі словацької мови на українську, справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом, з яких вбачається, що 07 квітня, 13:06 реєстрація в системі електронних заяв на вступ до Технічного університету в м. Кошице пройшла успішно, абітурієнт [PERSON] і вказаний лист відправлено на електронну адресу: [INFO] . 08 квітня, 12:17 [PERSON] направила листа на адресу [INFO] , у якому вказано про прийняття заяви на вступ та міститься перелік документів, які необхідно подати. 16 квітня, 16:53 [PERSON] направила лист на адресу [INFO] , зі змісту якого слідує, що в електронній заяві на вступ не вистачає відсканованого документу про оплату в розмірі 20,00 євро. І вказано, що без документа заява не вступ до уваги не приймається. Підписано Технічний університет в м. Кошице Факультет електротехніки та інформатики, Інж. [PERSON], навчальний відділ, вул. Летна,9 м. Кошице та вказано електронну пошту. 19 травня, 11:23 також направлено лист на адресу [INFO] , що в електронній заяві на вступ не вистачає Документу про оплату в розмірі 20,00 євро. Посилання позивача, що у її дочки немає вказаної у наданих документах електронної пошти, та що таких документів її дочка не отримавала, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна копія заяви про зарахування, у якій зазначено саме таку електронну адресу [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні позивач не заперечувала факт подання вказаної заяви, проте зазначила, що подавала таку [PERSON] і електронної адреси дочки не вказувала. Також відповідачем додано до матеріалів справи копію акту приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2020 року, який повторно скеровано позивачу, вказана копія не містить підпису Замовника. Крім того, з даного акту вбачається, що він направлявся на поштову адресу позивача ( [ADDRESS] ). Разом з тим, у відповідності до п. 8.5 Договору усі комунікації між Сторонами, метою яких є обмін важливою інформацією, носить характер запитів чи відповідей, відбуваються шляхом письмових повідомлень на е-мейл адреси, що вказані в реквізитах Сторін. Однак, суд звертає увагу, що у реквізитах сторін договору е-мейл адрес не вказано. Також, у вказаному договорі відсутні умови що регулюють порядок виконання та прийняття наданих послуг, не вказано документів, якими повинні такі оформлятися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції повідомила суду, що є фізичною особою підприємцем, впродовж трьох років співпрацює із ФОП [PERSON] за усною домовленістю. В грудні 2019 року до неї в м. Запоріжжя звернулася [PERSON] разом з дочкою щодо вступу до ВНЗ за кордоном, їм роз`яснено було про етапи роботи, про перелік документів для вступу, створення електронного кабінету. Також повідомлено, що частину роботи, зокрема підготовку документів, їх переклад та подачу через електронний кабінет виконує інша особа, та було запропоновано ФОП [PERSON] . Вдруге зустріч з позивачкою відбулася з її ініціативи 08.02.2020 року, саме тоді вона отримала примірник договору про надання послуг із ФОП [PERSON] . Підписаний позивачем договір саме вона відправляла «Новою поштою» відповідачу по справі. Щодо комунікацій домовленостей не було. В період з 08.02.2020 по 14.02.2020 позивачем та її дочкою були надані їй документи (автобіографія словацькою мовою, виписка оцінок, фото в електронному вигляді та сканкопія закордонного паспарта) [PERSON] , які вона 03.03.2020 року направила [PERSON] . Зазначила, що позивачу було відомо, що вказані документи будуть направлятись ФОП [PERSON] . В подальшому 13.03.2020 року [PERSON] у вайбері попросила номер телефону ФОП [PERSON] і е-мейл, які вона направила. У квітні 2020 року отримала від позивачки емоційну заяву, проте вирішила її не відправляти [PERSON] . Також зазначила що між нею та позивачем також укладено договір, послуги за яким оплачено. Враховуючи показання свідка, яка підтвердила передачу позивачем та надсилання нею особисто відповідачу всіх необхідних для вступу до ВНЗ документів, а також те, що доньку позивача [PERSON] (абітурієнт) зареєстровано в системі електронних заяв на вступ до Технічного університету в м. Кошице, подано заяву та запитуваний перелік документів на вступ, суд приходить до висновку, що відповідачем було виконано перший етап роботи за договором про надання послуг від 10 лютого 2020 року, а саме, роботу з документами та приймальною комісією ВНЗ. При цьому, як вбачається із листів навчального закладу, які неодноразово направлялися на електронну адресу дочки позивача, до заяви на вступ не було додано документ про оплату 20,00 євро, тому, саме через невиконання обов`язків Замовником щодо оплати за заяву на вступ Виконавець не змогла перейти до виконання наступного етапу послуг. Крім того, суд звертає увагу, що згідно п.3.2 Договору за невиконання, несвоєчасне виконання чи неналежне виконання та порушення обов`язків, регламентованих у Параграфі 2, п.2 та п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, у разі, якщо вони унеможливили роботу Виконавця, Замовник сплачує штраф в розмірі 2000,00 грн. Суд у даній справі також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Так, відповідно до частин першої, шостої та сьомої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати, що несе ризик настання відповідних правових наслідків. З огляду на викладене, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що доводи позивача про невиконання Виконавцем умов договору про надання послуг та про дострокове припинення (розірвання) вказаного договору не знайшли свого підтвердження, такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому підстав для повернення Замовнику сплачених коштів за надані послуги Виконавця немає. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача сплачених за договором про надання послуг коштів, відтак не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Судові витрати по справі підлягають віднесенню на позивача у відповідності до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: dismissed