Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

05 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи "Державний авіаційний медичний центр цивільної авіації України", в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 6138 грн. за період з 03.10.2014 року по день розгляду справи судом, а також інфляційні та 3% річних за несвоєчасне виконання попередніх рішень суду, винесених у справах № 750/4477/14 та 750/8862/14. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Державною установою "Державний авіаційний медичний центр цивільної авіації України" з 02 вересня 2010 року та обіймав посаду робітника з комплексного обслуговування по ремонту будинків (а/с 15-16). На підставі наказу № 4-о/с від 20 січня 2014 року позивач звільнений з роботи у зв'язку зі скороченням штату і чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2014 року стягнуто з Державного авіаційного медичного центру цивільної авіації України на користь [PERSON] заборгованість в сумі 14226 грн. та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 15226 грн. (а/с 17-18). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2014 року стягнуто з Державного авіаційного медичного центру цивільної авіації України на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням індексації в сумі 4850 грн. (а/с 19-20). На день розгляду справи судом позивачу не виплачена заборгованість, яка стягнута за рішеннями суду. Позивач звертався до відповідача з проханням виплатити йому заборгованість, але така вимога задоволена не була. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає обгрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 03.10.2014 року по день розгляду справи судом з урахуванням індексації в сумі 6122 грн. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних на нараховану суму середнього заробітку, яка ще судом не стягнута, оскільки КЗпП України, на який посилається у позові позивач як на підставу позову, не передбачено стягнення 3% річних за несвоєчасну виплату всіх сум, а відповідальність роботодавця за несвоєчасний розрахунок при звільненні працівника передбачена ст. 117 КЗпП України, а тому вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки заборгованість за рішеннями суду в сумі 15226 грн. та 4850 грн. не стягнута на час розгляду справи судом, а тому позивач має право згідно ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України на стягнення 3354 грн. втрат від інфляції та 3% річних (2997 грн. + 357 грн.) за невиконаним заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2014 року та 931 грн. втрат від інфляції та 3% річних (839 грн. + 92 грн.) за невиконаним заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2014 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial