Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ВДВС Алчевського МУЮ про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.01.2007 року між банком та [PERSON] було укладено Кредитний договір №25М-07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50000 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19.01.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] надав в позивачу в іпотеку житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами під [ADDRESS], розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0327 га, яка знаходиться у власності Іпотекодавця. Рішенням Краматорського міського суду по справі №2-1357/10 від 16.06.2009 року було задоволено позовні вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житлового будинку та земельну ділянку, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Однак в реєстрах обтяжень нерухомого майна є записи про арешти, накладені ВДВС Алчевського МУЮ на нерухоме майно [PERSON] Посилаючись на те, що зазначене нежитлове приміщення перебуває в заставі, заборгованість за кредитом не погашена, позивач просив звільнити з під арештів, накладених відділом ДВС Алчевського міського управління юстиції житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами за земельну ділянку загальною площею 0,0327 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача за довіреністю Одарюк О.С. не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача ВДВС Алчевського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, судовою повісткою. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Проаналізувавши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" - застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави заставоутримувач (ПриватБанк) має переважне право на заставлене майно перед іншими кредиторами. Згідно до ст. 17 та 18 Закону України "Про заставу" - наступні застави вже заставленого майна допускаються у разі, якщо інше не передбачено законом і попередніми договорами застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов'язання (боргу) заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Вимоги заставодержателя, у якого право застави виникло пізніше, задовольняються з вартості предмета застави після повного забезпечення вимог попередніх заставодержателів, крім випадків, передбачених частиною 5 цієї статті. Відповідно до ч.ч.1,3 та 4 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-Х11 стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно кредитного договору № 25М-07 від 19.01.2007 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] кредит у сумі 50 000 гривен (а.с.3-5). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки від 19.01.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку банку цілий цегляний жилий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0327 га. Житловий будинок належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу б/н від 22.10.1981 року, посвідченого Остроушко Е.П. державним нотаріусом другої державної нотаріальної контори, зареєстрованого за реєстровим №5856, зареєстрованого в реєстровій книзі №В/6 БТІ м.Краматорська 19.02.1983 р. за №11473 ст.159. Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю сері [NUMBER] від 30.01.2006 р. (а.с.6-7). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16.06.2010 року у справі №2-1357/2010 було задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №25М-07 від 19.01.2007 року звернуто стягнення на предмет Іпотеки - будинок загальною площею 88,0 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки житлової нерухомості від 19.01.2007 р.) (а.с.17-18). Як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 19.01.2007 року зареєстрована заборона на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, за адресою [ADDRESS], які належать [PERSON], підстава обтяження іпотечний договір. Також на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку третьої особи було накладено арешт: - 06.10.2010 р. (№ у реєстрі заборон відчуження/речових прав 7726161) відповідно до постанови ВДВС Алчевського МУЮ про арешт майна боржника серія та номер 20213794 від 08.07.2010 р; - 06.10.2010 р. (№ у реєстрі заборон відчуження/речових прав 7719055) відповідно до постанови ВДВС Алчевського МУЮ про арешт майна боржника серія та номер 20213794 від 08.07.2010 р; - 06.10.2010 р. (№ у реєстрі заборон відчуження/речових прав 7719092) відповідно до постанови ВДВС Алчевського МУЮ про арешт майна боржника серія та номер 20213794 від 08.07.2010 р (а.с.9-16). Таким чином, суд приходить до висновку, що першим у позивача виникло право застави на спірне житлове приміщення, як спосіб забезпечення зобов'язання за договором іпотеки від 19.01.2007 року, на який потім згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна 06.10.2010 року відповідно до постанов державного виконавця накладено арешт за виконавчими листами, виданими за іншою справою. Накладення арешту на нежитлове приміщення порушує права Банку як кредитора (іпотекодержателя) одержати задоволення з вартості іпотечного майна при невиконанні боржником зобов'язання, який в силу застави має переважне право на це перед іншими кредиторами. Тому порушене право Банку підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту. З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved