Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.03.2011 року [PERSON], 10.03.2011 року отримав кредит у розмірі 10000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно умов договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року має заборгованість в сумі 22625.81 гривень, яка складається з наступного: 9493.60 гривень - заборгованість за кредитом; 11578.60 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1053.61 - штраф (процентна складова). На підставі наведеного просять стягнути з відповідача, в їхню користь заборгованість за кредитним договором б/н від 10.03.2011 року в сумі 22625.81 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, однак їх представник - Олексик В.В. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника ПриватБанку. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, у випадку неявки відповідача. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, повторно, не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, шляхом опублікування оголошення в газеті "Новини Закарпаття". Письмових пояснень та документальних підтверджень про причини неявки до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між відповідачем, [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір б/н від 10.03.2011 року, за умовами якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 10.03.2011 року судом встановлено, що станом на 30.04.2014 року, загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 22625.81 гривень, яка складається з наступного: 9493.60 гривень - заборгованість за кредитом; 11578.60 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1053.61 - штраф (процентна складова). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а останнім жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України - стороні ПАТ КБ "ПриватБанк", на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони - [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачені при подачі позову до суду. Також судом встановлено, що ТУДСА в Закарпатській області сплатило 50 гривень за подання оголошення в газеті "Новини Закарпаття". Дані витрати у відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України відносяться до судових витрат, тому підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved