Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 19807,43 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 22.04.2007 року [PERSON] отримала кредит у банку у розмірі 4062 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 5,04% річних. Банк умови договору щодо надання кредиту - виконав, а відповідач не належно виконує зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків. Станом на 14.08.2014 року, утворилася заборгованість у розмірі 21229,16 грн. 20.05.2008 року було винесено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь банку 2841,13 грн. заборгованості. Залишок становить 18388,03 грн. З урахуванням передбачених договором штрафів, заборгованість становить 19807,43 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 29-30), які були направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання та за адресою зазначеною у позові. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником ЗАТ "ПриватБанк" (а.с. 15). 22.04.2007 року [PERSON] звернулася до ЗАТ "ПриватБанк" з заявою в якій просила надати їй банківські послуги, а саме строковий кредит в сумі 4062 грн. на строк з 22.04.2007 року по 22.04.2009 року, зі сплатою за користування кредитом 0,42 % на місяць, а також щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту - 101,55 грн. [PERSON] зобов'язалася повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди та комісії, передбачені Заявою та Умовами. Погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячними платежами. Для виконання зобов'язань позичальнику відкрито рахунок. (а.с. 6) Заявою було передбачено пеню, яка згідно п. 5.1 Умов, становить 0,15% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. (а.с. 6, 10) Підписуючи заяву, позичальник підтвердив, що ознайомлений та згоден з Умовами надання споживчого кредиту та умовами кредитування банку. (а.с. 6) Окрім зазначеної в Заяві пені, Умовами також був передбачений штраф, за порушення позичальником строків платежів (п. 5.3). При порушення позичальником строків платежів, більш ніж на 30 днів, остання зобов'язана сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. (а.с. 10) Пунктом 4.2 визначено випадки сплати відсотків по підвищеній ставці, у разі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту. (а.с. 9) Таким чином, з 22.04.2007 року між сторонами існують кредитні правовідносини. Банком було надано відповідачу кредит, що вбачається з розрахунку. (а.с. 5) Відповідач свої зобов'язання по договору виконувала не належним чином, що також вбачається з розрахунку. Станом на 14.08.2014 року заборгованість по договору становить 21229,16 грн. і складається із заборгованості по відсотках - 4999,36 грн., заборгованості по комісії - 710,85 грн., пені - 15518,95 грн. (а.с. 5) Судовим наказом від 20.05.2008 року з відповідача уже було стягнуто заборгованість по даному договору у розмірі 2841,13 грн., з яких 06.09 грн. становила заборгованість по відсотках, а в іншому - заборгованість по кредиту. (а.с. 4) Заборгованість з вирахуванням тієї, що була стягнута судовим наказом, становить 18388,03 грн. Таку заборгованість, а також штраф у розмірі 1419,40 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача. Заборгованість нарахована в межах вищевикладених умов договору, які були узгоджені сторонами. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимоги банку є обґрунтованими. Враховуючи положення ст. 11 ЦПК та ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд не розглядає питання про застосування строків позовної давності щодо вимог банку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь банку, заборгованість по кредитному договору від 22.04.2007 року, що становить 19807,43 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved