Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: управління комунальної власності Трускавецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, а саме просить: визнати незаконним та скасувати рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS], що оформлене протоколом №1 від 14.06.2016 року. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що 14 червня 2016 року у дворі будинку [ADDRESS] у м. Трускавці відбулось зібрання мешканців з метою з'ясування їхньої думки щодо майбутньої форми правління у будинку - створити ОСББ чи визначати управителя. Мешканці зібрались, щоб обговорити усі турбуючі їх питання і врешті-решт визначитись відповідно до якого закону діяти - Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (ст. 6) чи Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (ст. 10). Адже попри те, що вони обидва вимагають повідомити у письмовій формі кожного співвласника під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом про дату, час і місце проведення зборів, ініціатора їх проведення та порядок денний, вони ставлять різні вимоги до часу вручення цих повідомлень - за 10 чи за 14 днів до дати проведення зборів. А найважливіше питання, яке необхідно було з'ясувати про який же порядок денний повідомляти співвласників і хто буде у складі тої ініціативної групи, яка повинна повідомити про майбутні збори усіх співвласників. Як з'ясувалось, відповідачі, скориставшись вказаним зібранням людей, оформили протокол, яким нібито у будинку визначено управителя. Попри те, що на вказаних зборах питання про визначення форми правління у будинку по суті не розглядалось, однак, з відповіді виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 18 липня 2016 року № 03/ко-944, позивачу, як і більшості співвласникам квартир у їх будинку, стало відомо про взяття на зберігання протоколу зборів співвласників від 14 червня 2016 року. При цьому, позивач наголошує, що ще на стадії надання для зберігання оскаржуваного протоколу зборів співвласників, відповідальна особа органу місцевого самоврядування зобов'язана була відповідно до п.6 постанови КМУ від 24.02.2016 року № 109 «Про затвердження Порядку зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами», у зв'язку із невідповідністю заяви формі, наведеній у додатку 1, відсутності в протоколі рішень з питань, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та/або невідповідності форми протоколу формі, затвердженій МіНрегіоном, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до виконавчого комітету, повернути їх заявнику із зазначенням конкретних підстав для повернення. Однак, вимоги закону були знехтувані та не виконані. Крім того,позивач зазначає, що 14.06.2016 року оформлення протоколу ніким не здійснювалось, ніхто не встановлював осіб, які там були присутні, ніхто не перевіряв їх документи, що посвідчують особу та право власності на майно. А ці дані є вкрай важливі з огляду на вимоги до оформлення протоколу зборів співвласників. Позивач вважає, що протокол зборів співвласників від 14 червня 2016 року має бути визнаний судом незаконним та підлягає скасуванню. Позивач в судове засідання неодноразово не з'являєтьсяся, та не повідомляє причини неявки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у зв'язку з тим, що позивач зловживаючи своїми правами, на розгляд справи не з'являється, просить проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, в задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи управління комунальної власності Трускавецької міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши доводи, думки та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з положеньстатті 385 Цивільного кодексу України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Таке об'єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об'єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об'єднань співвласників багатоквартирних будинків. Відповідно до ч.2,3 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем. Відповідно до ч.6 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу загальних зборів власників квартир будинку [ADDRESS], створено ініціативну групу у складі: [PERSON] - [ADDRESS], [PERSON] - [ADDRESS], [PERSON] - [ADDRESS], [PERSON] - [ADDRESS], [PERSON] - власника нежитлового приміщення. Також в судовому засіданні встановлено, що ініціативною групою співвласників квартир будинку [ADDRESS], повідомлено співвласників квартир даного будинку, що 14.06.2016 року о 19-00 у дворі буд. [ADDRESS] відбудуться загальні збори співвласників квартир та власників нежитлових приміщень, щодо обрання методу управління будинком: чи створення ОСББ; чи методом самоврядування (обрання обслуговуючої компанії і обрання уповноважених осіб для підписання договору). Відповідно до ч.7 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. 14.06.2016 року відбулись збори співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS], порядок денний якого був «Визначення управителя ТзОВ «Теплежитло»; обрання уповноважених осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], для укладення договору з управителем» На зборах співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] 14.06.2016 року, шляхом поіменного голосування, більшістю голосів, прийнято рішення про визначення управителя ТзОВ «Теплежитло; обрання уповноважених осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], для укладення договору з управителем, підтвердженням чого є протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS]. Згідно даного протоколу, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку - 3286 кв.м. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 61 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1769,8 кв.м. Тобто зі змісту протоколу вбачається, що на зборах співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] були присутні співвласники, які мають у власності 53,8%. Рішення по порядку денному прийнято більшістю співвласників багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] у м. Трускавці. Дане рішення прийнято у відповідності до ч.6 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» оскільки, за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Таким чином, з наведеного вище аналізу норм спеціального закону та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що рішення співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] прийнято у відповідності до законодавста, що регулює дані правовідношення. Виходячи зі змістуст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно дост. 60 Цивільного процесуального кодексу Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз'яснено уПостанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до принципу безпосередності судовогорозгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими втому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність обставин, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, які пред'явлено до відповідачів, оскільки посилання позивача на допущені порушення спростовуються долученими до справи доказами, які дослідженні судом, в свою чергу позивачем не визначено, які саме цивільні права та інтереси порушені відповідачами. Щодо не належного повідомлення позивача про проведення установчих зборів, суд зазначає наступне. Частиною 4 ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що повідомлення про проведення установчих зборів направляється власником будинку або ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному власнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Тобто, вищевказана норма імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників, по-перше, встановлює, що форма повідомлення обов'язково письмова; по-друге, повідомляється кожен власник; по-третє, таке повідомлення вручається власнику під розписку, або шляхом поштового повідомлення (рекомендованим листом). В судовому засіданні, доводи позивача проте, що співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не були повідомлені про час, місце, та порядок денний зборів, спростовується повідомленнями, які наявні в матеріалах справи та підписані співвласниками квартир. Позивач зазначає, що в день проведення установчих зборів присутніх було менше ніж зазначено в протоколі, проте суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного Інших належних та допустимих доказів не легітимності прийнятого рішення у справі не має. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.1 ЦПК України). Стаття 15 ЦК Українипередбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликанаповедінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до частини першоїстаті 16 Цивільного кодексу Україникожна особа має право на звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За нормоюстатті 4 Цивільного процесуального кодексу Українивизначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно положеньст. 212 Цивільного процесуального кодексу Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, з метою забезпечення справедливого балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: управління комунальної власності Трускавецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, відповідно до положеньст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з ухваленням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, відносить витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду позивачем, за рахунок останнього.

Outcome: dismissed