Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулись [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до Родинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, третя особа Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 28 лютого 1992 року позивачі в спільну сумісну власність придбали ? частину житлового будинку за адресою: Донецька область місто Родинське вул.. Орджонікідзе, 10, на підставі договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, реєстр № 2- 307, який зареєстрований в БТІ м. Красноармійську в реєстрову книгу за № 1119. Правовстановлюючі документи оформлені на позивачку [PERSON] Рішенням виконкому Родинської міської ради від 20 травня 1998 року № 67 позивачці [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0581 га за адресою: м. Родинське вул. Орджонікідзе, 10/1, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та на підставі рішенням виконкому Родинської міської ради від 03.12.1999 року № 180 було додатково передана земельна ділянка площею 0,0419 за цією ж адресою для ведення особистого підсобного господарства. На дві земельні ділянки було виписано один Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН від 08.05.1998 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0329. На сьогоднішній день позивачі вирішили провести державну реєстрації земельної ділянки з присвоєнням їй кадастрового номеру. Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зясувалося, що інформація, яка міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності. За цих підстав рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1400055942016 від 13.07.2016 року в проведені державної реєстрації земельної ділянки було відмовлено. Вважають, що рішення органу місцевого самоврядування та державний акт на право власності на земельну ділянку було видано з порушенням норм законодавства. З 01.01.2013 року набули чинності зміни до Земельного Кодексу України, зокрема стаття 126 викладено в новій редакції, а саме право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року. Пунктом 156 Постанови Кабінету Міністрів України «Порядок ведення державного земельного кадастру», виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. У зв 'язку з тим, що в акті містяться суттєві розбіжності в межах та площі земельної ділянки, та враховуючи неможливості внесення змін до акту на підставі вищевикладених норм права, вважають, що для подальшої реєстрації права власності на земельну ділянку державний акт про право власності на земельну ділянку серії ДН від 08.05.1998 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0329 необхідно визнати недійсним. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Отже, одним зі способів захисту права на земельну ділянку може бути визнання державного акту недійсним з підстав визнання недійсним акту органа влади або місцевого самоврядування, який порушує права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. Підлягають визнанню недійсними і рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність. Позивачі просять суд визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Родинської міської ради від 20.05.1998 року № 67, в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,0581 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: вул. Орджонікідзе, 10/1, м. Родинське. Визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Родинської міської ради від 03.12.1999 року № 180, в частині передачі земельної ділянки [PERSON] земельної ділянки площею 0,0419 га для ведення особистого підсобного господарства за адресою: вул.. Орджонікідзе, 10, м. Родинське. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН, виданий 08.05.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0329. Позивачі та представник позивачів до судового засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Родинської міської ради до судового засідання не зявився, надали суду клопотання про розгляд справи без участі представника, думку щодо заявлених позовних вимог не висловили. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області, до судового засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без участі управління та справу вирішити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 23.03.1966 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.). Згідно архівної виписки із рішення виконавчого комітету Родинської міської ради від 20.05.1998 р. № 67 «Про відведення та передачу громадянам у приватну власність громадянам земельних ділянок, які знаходяться у їх користуванні» [PERSON] передано у приватну власність 0,0581 а для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою: вул. Орджонікідзе, 10/1, м. Родинське (а.с.5-7). Згідно рішення виконавчого комітету Родинської міської ради № 180 від 3.12.1999р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства» передано [PERSON] земельну ділянку площею 0,0419 га по вул. Орджонікідзе 10 у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства (а.с.11). [PERSON] отримано державний акт на право приватної власності на землю в тому, що на підставі рішення виконкому Родинської міської ради від 20.05.1998 року № 67 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0581 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території міста Родинське, вул.. Орджонікідзе, 10/1. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 0329, 08.05.1998 року (а.с.10). В даному акті на плані зовнішніх меж земельної ділянки міститься план земельної ділянки розміром 0,0419 га та 0,0581 га. Вулиця Орджонікідзе у місті Родинське Донецької області перейменована у вулицю Калинова на підставі рішення Родинської міської ради від 24.12.2015р. за № 7/1-28. Згідно з кадастровим планом земельної ділянки по вулиці Калинова, 10/1 в місті Родинське експлікація земельних угідь згідно з формою № 6-зем всього складає 0,0945 га, з них землі під будівлями і споруд 0,0200 га, прибудинкова територія 0,0745 га (а.с.9). Рішенням № РВ- 1400055942016 від 13.07.2016 року [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з причин невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: інформація, що міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю. Рекомендовано привести документацію із землеустрою та електронний документ у відповідність до діючого законодавства (а.с.8). П.1. Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах N 10 від 15.02.93 року (чинному на час передачі земельної ділянки у власність) у приватну власність, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року N 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок", громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва. Відповідно до п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомітету України по земельним ресурсам №43 від 04 травня 1999 року, зареєстрованої в МЮ України 04 червня 1999 року за №354/3647)( далі - Інструкція) з послідуючими змінами, у редакції, чинній на час отримання права власності, складання державного акту на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при переоформлені правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою у встановленому порядку технічною документацією. Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3 цієї статті передбачає способи захисту прав громадян на земельні ділянки, зокрема це: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з частиною 1 статті 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У статті 158 ЗК України зазначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до пункту 156 \~Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 р. виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(в редакції Постанови пленуму ВСУ від 19.03.2010 року № 2), при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п.5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. \~Оскільки на даний час порушуються права позивачів щодо володіння, користування та розпорядження належною ним земельною ділянкою, підлягають визнанню недійсними частково рішення міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку. \~\~\~\~ Відповідно до ст.ст.152,\~155,\~158 ЗК України,

Outcome: approved