Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» борг в сумі 8573 грн. 30 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення. Між сторонами встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг із централізованого опалення. Однак, відповідач не сплачує вартість спожитих послуг, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги у встановлений законом строк. У зв'язку із зазначеним з 01.01.2008 року по 01.03.2014 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 8573 грн. 30 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, просив суд: стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 7401,02грн. за період з 31.12.2007 року по 31.12.2013 року. В останнє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судових засіданнях 17.08.2015 року та 29.09.2015 року позовні вимоги не визнав, пояснив, що опалення до квартири не подавалося з 2002 року у зв'язку із чим відповідачем подавалися скарги до МКП «Херсонтеплоенерго» та навіть позов до суду, у зв'язку із чим його довіритель не має сплачувати за вказані послуги. Також зазначив, що за договором, укладеним між [PERSON] та МКП "Херсонтеплоенерго" від 2013 року саме позивач відповідає за належний стан внутрішньобудинкових систем опалення. У разі задоволення позову просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності. В подальшому відповідач та його представник до суду не з'являлися. 01.10.2015 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, оскільки останній виїхав за межі України, а він за станом здоров'я не має можливості з'являтися до суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З ст. 68 ЖК України вбачається, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судом встановлено, що згідно довідки з ВАДР УДМС у Херсонській області [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 12.06.1996 року та був власником вказаної квартири на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 29.01.1994 року Фондом комунального майна м. Херсона та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.08.2013 року за реєстровим №1-436, до 21.01.2014 року, про що свідчить договір довічного утримання (догляду), копія якого долучена до матеріалів справи. Послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання за вищезазначеною адресою надає МКП «Херсонтеплоенерго», що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради № 628 від 20.10.2009 року. Відповідно до відомостей з особового рахунку № [NUMBER] борг відповідача за послуги з теплозабезпечення за період з 31.12.2007 року по 31.12.2013 року становить 7401,02 грн. Вирішуючи питання щодо застосування до вимог МКП «Херсонтеплоенерго» строку позовної давності та строку, за який має бути сятгнута заборгованість, суд враховує наступне. Як вбачається з ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.05.2014 року, що долучена до матеріалів справи, 24.04.2014 року судом було видано наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з теплозабезпечення, однак вищезазначеною ухвалою вказаний наказ було скасовано. За таких обставин суд приходить до висновку, що строк позовної давності переривався у звязку із подачею МКП «Херсонтеплоенерго» заяви про видачу судового наказу. Проте, оскільки в матеріалах справи відсутні свідчення про дату звернення МКП «Херсонтеплоенерго» до суду з такою заявою, суд приходить до висновку, що строк позовної давності має відраховуватися з моменту видачі судового наказу, а саме з квітня 2014 року. Підставою для переривання строку позовної давності саме з моменту подання заяви про видачу судового наказу, а не позову є та обставина, що чинним законодавством передбачений окремий порядок для стягнення заборгованості по комунальним послугам, а саме подача позову про стягнення такої заборгованості можлива лише у випадку відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або його скасування судом. Таким чином, відрахування переривання строку позовної давності з моменту подачі позову у червні 2015 року, а не подання заяви про видачу судового наказу у квітні 2014 року, на погляд суду, порушить права МКП «Херсонтеплоенерго», яке зверталося до суду за захистом своїх інтересів саме у квітні 2014 року, однак законодавчо було обмежено у праві подачі позову. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з послуг централізованого опалення за період з квітня 2011 року по грудень 2013 року включно в сумі 2480,21 грн. Що стосується заперечень представника відповідача щодо ненарахувванння [PERSON] пільги, то судом перевірялася вказана обставина, однак вона не знайшла свого підтвердження. Так, згідно довідки МКП «Херсонтеплоенерго», що долучена до матеріалів справи, відповідачу за період з 01 січня 2014 року по 01 вересня 2015 року була нарахована сума за теплову енергію з урахуванням пільги 2972,42 грн.; оплата складає 4520,25 грн. Різниця в сумі 1547,83 грн. зарахована в погашення заборгованості, яка склалася до 01.01.2014 року. Заперечення представника відповідача щодо ненадання послуг з теплопостачання, їх не якісне надання спростовується наданими суду копіями актів готовності внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання в опалювальні сезони 2010-2011 роки, 2011-2012 роки, 2012-2013 роки, 2013-2014 роки. Крім того, як вбачається з акту від 31.07.2013 року, що складений комісією ЖЕК № 1 Суворовського району, 18.07.2013 року у квартирі відповідача було здійснено демонтаж стояків опалювальної системи. В результаті демонтажу встановлено, що труби були зашлаковані. Таким чином, причиною не якісного опалення квартири відповідача стало зашлакування труб у його квартирі. 27.05.2013 року листом від ЖЕК № 1 Суворовського району відповідач був повідомлений про персональну відповідальність за утримання інженерних споруд внутрішньо квартирних мереж в технічно справному стані. Аналогічне повідомлення направлялося йому і 05.07.2012 року, що підтверджується його копією. Надані представником відповідача акти обстеження теплових умов у квартирах споживачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є належними доказами надання не якісних послуг у квартирі відповідача. Крім того, згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.10.2013 року за позовом [PERSON] до МКП «Херсонтеплоенерго», судом було встановлено, що позивач не звертався до МКП «Херсонтеплоенерго» з заявами (усними чи письмовими) про фактичну відсутність теплопостачання до квартири [ADDRESS]. Посилання позивача на заяви [PERSON], власниці квартири № 105 за тією ж адресою, до МКП «Херсонтеплоенерго» про відсутність теплопостачання, не є належними доказами відсутності теплопостачання в квартирі позивача. Крім того, згідно типового договору про розмежування зон експлуатаційної відповідальності № 628 від 15.12.2009 року та Додатку № 1 до нього, місцезнаходженням межі експлуатаційної відповідальності МКП «Херсонтеплоенерго» у будинку [ADDRESS] в м. Херсон є зріз будинку. Зазначений договір неодноразово пролонговувався та є чинним до теперішнього часу. Вказані обставини дають підстави суду вважати, що послуги з теплопостачання відповідачу надавалися якісно і в повному обсязі. Посилання представника відповідача на обов"язок МКП "Херсонтеплоенерго", згідно укладеного між ним та [PERSON] договором про надання послуг, утримання внутрішньобудинкових мереж у належному стані, перевірялося судом та з"ясовано, що, як зазначалося вище, проблеми з теплопостачанням мали місце через зашлакування труб саме у квартирі відповідача, а не несправність внутрішньобудинкової мережі. Крім того, доказів неналежного надання послуг відповідачем не надано, а заява відповідача від 04.10.2013 року таким доказом не є, оскільки не підтверджена, як цього вимагає чинне законодавство, актом обстеження теплових умов, що мав складатися теплопостачальною організацією або споживачем у присутності свідків. У зв'язку із зазначеним заперечення представника відповідача в цій частині не можуть бути прийняті судом до уваги. Судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial