Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач, фізична особа-підприємець [PERSON] , звернувся до Голосіїівського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5 699,50 грн; покласти на відповідача витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 840,80 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 8 348,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 серпня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] (страхувальником) було укладено Договір страхування наземного транспорту № 5034740-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ЗАЗ Vida», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та за яким страховик ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 26 жовтня 2019 року о 10 год. 25 хв. м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі по тексту - «Lexus RX») під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ Vidа» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ Vida», державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі по тексту - «ЗАЗ Vidа»). Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Станом на момент скоєння ДТП пошкоджений автомобіль «ЗАЗ Vidа» був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», правонаступником якого є позивач. Факт ДТП 26 жовтня 2019 року був визнаний ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом. Згідно Акту з надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля №РІ-0087 від 28 листопада 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ Vida» склала 13 860,00 грн. За заявою [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту, на підставі страхового акту № 14022-22 від 12 листопада 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування на користь потерпілого-автосервісу у розмірі 13 860, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 13 листопада 2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Lexus RX», була забезпечена договором (ГО) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6694629 на момент ДТП в ПрАТ "Європейський страховий альянс". ПрАТ "Європейський страховий альянс" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 6 800,42 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 5 699,50 грн. 07 вересня 2020 року між ПрАТ «СК`ВУСО» (Первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту № 5034740-02-10-01від 14 серпня 2019 року. З метою досудового врегулювання спору 06 жовтня 2020 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 19 січня 2021 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, сторонам роз`яснено право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не звертались. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Зважаючи на викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності з частиною 5 статті 279 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, 14 серпня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», страховиком, та [PERSON] , страхувальником, був укладений Договір страхування наземного транспорту № 5034740-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ЗАЗ Vida» державний реєстраційний номер [NUMBER] . За умовами Договору страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування Відповідно до довідки № 3019304485446844 про дорожньо-транспортну пригоду, складеної Управлінням патрульної поліції у м. Києві, 26 жовтня 2019 року о 10 год. 25 хв. у м. Києві по просп. Героїв Сталінграда, б. 2/37, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] , та транспортного засобу «ЗАЗ Vidа», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] . В результаті вказаної ДТП транспортний засіб «ЗАЗ Vidа», отримав наступні пошкодження: задня центральна частина. 28 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування відповідно до Акту (Протоколу) огляду ТЗ-Заявою на виплату. Вказаним документом встановлено пошкодження, які транспортний засіб «ЗАЗ Vidа» отримав в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди. 12 листопада 2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» складено страховий акт № 14022-02 по Договору страхування наземного транспорта № 5034740-02-10-01 від 14 серпня 2019 року, яким погоджено виплату страхового відшкодування у розмірі 13 860,00 грн на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] , сплата якого підтверджується платіжним дорученням №30282 від 13 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був складений Акт №РІ-0087 з надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля на суму 13 860,00 грн. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови суду убачається, що [PERSON] 26 жовтня 2019 року о 10 год. 25 хв. виїзд на просп. С.Бандери з просп. Г.Сталінграда, керуючи транспортним засобом «Lexus RX», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Vida», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3. «б», 13.1 Правил дорожнього руху України. Станом на 26 жовтня 2019 року, дату настання ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія транспортного засобу «Lexus RX» була застрахована в ПрАТ "Європейський страховий альянс" за полісом №АМ6694629 Листом № 627/13 від 26.02.2020 року ПрАТ "Європейський страховий альянс" повідомило ПрАТ «СК «ВУСО», що товариством було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 6 800,42 грн у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «ЗАЗ Vida». Згідно із положеннями ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування(подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування (ст. 8 Закону України «Про страхування»). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується у повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесу розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В силу ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За нормою ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність права ПрАТ «СК «ВУСО» звертатись з вимогами до [PERSON] про стягнення різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та компенсацією від ПрАт «Європейський страховий альянс». Також, судом встановлено, що 07 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору права вимоги до боржників відступаються згідно реєстру прав вимог, оформлених додатком № 1 до вказаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, то такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду, зокрема із позовною заявою про відшкодування збитків у порядку регресу. Проте, в доданому до позовної заяви Додатку № 1 до Договору №07/09/2020 року про відступлення права вимоги від 07 вересня 2020 року у графі, в якій зазначені страхувальник [PERSON] та боржник [PERSON] , вказаний інший договір страхування, вимоги по якому перейшли від ПрАТ «СК «ВУСО» до ФОП [PERSON] , а саме договір № 7344665-02-10-01. Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переходу права вимоги за Договором страхування наземного транспорту № 5034740-02-10-01 від 14 серпня 2019 року, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] . Таким чином, ФОП [PERSON] не є належним позивачем у справі, а у відповідача не виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах різниці сплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та компенсацією ПрАТ "Європейський страховий альянс", що становить 5 699,50 грн. З огляду на наведене, позов ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed