Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

31 жовтня 2017 року представник позивача [PERSON] на підставі довіреності № 1823 від 19.07.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування на користь позивача матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 6558, 25грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 05 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", в особі філії - \~Чернігівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», та громадянкою [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 577998. 13.02.2014 року між АТ Ощадбанк та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору № 577998, згідно якого [PERSON] було надано кредит у сумі 3000 ( три тисячі ) грн. 00 коп. 18.04.2014 року між АТ Ощадбанк та [PERSON] було укладено додатковий договір № 2 до договору № 577998, згідно якого [PERSON] встановлено кредитний ліміт у сумі 8000 ( вісім тисяч ) грн. 00 коп. Позичальник належним чином не виконувала умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, й станом на 02.12.2014 року її заборгованість становила 7048 ( сім тисяч сорок вісім ) грн. 25 коп. Майнові інтереси АТ "Ощадбанк", що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитам на умовах, встановлених договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" згідно з договором добровільного страхування кредитів № 055/03 від 01.08.2014 року. У звязку з вищезазначеним, АТ Ощадбанк звернулося до ПрАТ УПСК із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач, виконуючи свої зобов'язання по договору № 055/03 від 01.08.2014 року, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання згідно умов договору перед АТ Ощадбанк страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 7048 ( сім тисяч сорок вісім ) грн. 25 коп., що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням № 522 від 24.12.2014 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачці було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. 27 травня 2015 року відповідачкою було сплачено 490 ( чотириста дев'яносто ) грн. 00 коп. в рахунок погашення вищевказаної заборгованості. Таким чином, станом на 27.10.2017 року залишок заборгованості складає 6558 ( шість тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім ) грн. 25 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, завчасно, через канцелярію суду надіслав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, дає згоду на заочний розгляд справи (а.с.66). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином та останній двічі направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області відповідачка зареєстрована проживаючою по вул. Озерна ( Червоноармійська ), буд. 1 в с. Півнівщина Городнянського району Чернігівської області. Згідно відміток поштового відділення повістки про виклик до суду на 14.11.2017 року, на 18.12.2017 року вручені адресату, повістки на 11.01.2018 року та на 12.03.2018 року повернуті без вручення [PERSON] у звязку з закінченням терміну зберігання ( а.с. 40, 46, 48, 59,60, 68).\~\~ За таких підстав, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує, а відповідачка будь-яких заперечень проти позову не надала. Дослідивши письмові докази справи, суд встановив наступне. 05 лютого 2014 року між ПАТ «Ощадбанк", в особі філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та громадянкою [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 577998. (а.с.9). Відповідно до додаткового договору №1 (а.с.10) від 13.02.2014 року [PERSON] було надано кредит у сумі 3000,00 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 проценти річних і сплачується щомісячно. За заявою позичальника додатковим договором № 2 до договору № 577998 від 05.02.2014 року банк встановив кредитний ліміт в сумі 8000, 00 грн. (а.с.12). Майнові інтереси ПАТ "Ощадбанк", що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" згідно з договором добровільного страхування кредитів № 055/03 від 01.08.2014 року. 02 грудня 2014 року АТ «Ощадбанк» звернулось до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою № 28/4223 про відшкодування страхового випадку у зв'язку з існуванням заборгованості по картковому рахунку № 26252500777774, відкритого на ім'я [PERSON] в сумі 7048,25 грн. (а.с.21). Позивач, виконуючи свої зобов'язання по договору № 055/03 від 01.08.2014 року, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 7048,25 грн., що підтверджується страховим актом № 055/03/003/14 від 10.12.2014 року та платіжним дорученням № 522 від 24.12.2014 року (а.с.25-26). Відповідно до ч.1ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно дост. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування», за якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідачці 05 березня 2015 року було направлено вимогу, відповідно до якої їй було запропоновано в досудовому порядку відшкодувати суму заподіяного збитку та у найкоротший термін, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, перерахувати 7048,25 грн. на розрахунковий рахунок ПрАТ «УПСК», проте, відповідачкою заподіяні збитки відшкодовано не було.\~ 27 травня 2015 року відповідачкою було сплачено 490 ( чотириста дев'яносто ) грн. 00 коп. в рахунок погашення вищевказаної заборгованості.\~ Наведене дає підстави вважати вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» правомірними, а відповідачку такою, що повинна відповідати за цивільними зобов'язаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму матеріальної шкоди в порядку регресу. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,0 грн. в силу ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved