Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про звернення стягнення, в якому просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], які належать на праві власності [PERSON], комплекти ключів, свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів, шляхом продажу позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, із зняттям автомобілів з обліку і органах ДАІ для його подальшої реалізації. В судовому засіданні представником позивача була надана уточнена позовна заява, в якій, крім вищезазначених позовних вимог, позивач просить вилучити у відповідача та передати позивачу транспортні засоби, які є предметом застави, а також, зобов'язати відповідача передати позивачу комплекти ключів, свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № CVKCLON02760 від 28.11.2012 року, 28.11. 2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 234 654 грн. 00 коп. на наступні цілі: 196 740 грн. 00 коп. - на купівлю автомобілів, 37 914 грн. 00 коп. - на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 листопада 2017 року. Банк зобов'язання за вказаним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти у розмірі 234 654 грн. 00 коп. в повному обсязі та строк, встановлений в договорі. У порушення норм законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, не повертає кредит та не сплачує проценти за його користування у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 10 квітня 2014 року складає 305 016 грн. 00 коп. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступного: - 202 182 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; - 59 132 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 28 224 грн. 14 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 1 000 грн. - штраф (фіксована частина); - 14 476 грн. 99 коп. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.11.2012р. між сторонами був укладений Договір застави рухомого майна. Згідно з умовами зазначеного Договору застави, відповідач надав у заставу транспортні засоби, - а саме: автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], які належали йому на праві власності. Згідно з Договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов цього договору, у тому числі, й шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Оскільки заборгованість за кредитним договором на письмову вимогу банка добровільно відповідачем не була погашена, позивач прийняв рішення про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення наявної заборгованості. Представник позивача, підтримавши позовні вимоги, просив позов задовольнити, згоду на заочне рішення не надав. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважається повідомлявся належним чином, вся рекомендована кореспонденція направлялася відповідачу за зареєстрованим у встановленому порядку його місцем проживання, проте, повернута до суду за закінченням терміну її зберігання на поштовому відділенні.. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CVKCLON02760, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 234 654 грн. 00 коп. на наступні цілі: 196 740 грн. 00 коп. - на купівлю автомобілів, 37 914 грн. 00 коп. - на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 листопада 2017 року (а.с. 7-10). Відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. Банк свої зобов'язання виконав, надавши грошові кошти відповідачу. Відповідач, придбавши транспортні засоби, кредит своєчасно не повертає, проценти за його користування не сплачує, що призвело до утворення заборгованості за Кредитним договором. Згідно наданого позивачем суду розрахунку заборгованості та виписки по рахунку позичальника [PERSON] за період часу з 28.11.2012 р. по 10.04.2014 р., станом на 10 квітня 2014 рік заборгованість складає 305 016 грн. 80 коп., з яких: - 202 182 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; - 59 132 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 28 224 грн. 14 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; Відповідно до умов кредитного договору, банком нараховані штрафи: - 1 000 грн. - штраф (фіксована частина); - 14 476 грн. 99 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, не повертаючи кредит та не сплачуючи проценти за його користування, відповідач порушив умови Кредитного договору. З метою забезпечення виконання відповідачем умов Кредитного договору, 28 листопада 2012 року сторони уклали Договір застави автотранспорту, за яким предметом застави є транспортні засоби, - а саме: автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]; автомобіль Yougi, модель: ZGT 6710, рік випуску: 2006, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], які належать на праві власності [PERSON]. Пунктом 21 Договору Застави передбачається звернення стягнення на предмет застави у випадках передбачених п.п. 15.6., 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3., 15.8.9 здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Як підтверджується матеріалами справи, позивачем було направлено письмове повідомлення-вимогу відповідачу від 27.01.2014 р. про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором, яка залишена відповідачем без належного реагування. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Оскільки відповідачем порушені умови Кредитного договору, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що ПАТ КБ "Приватбанк", як заставодержатель, має право вимоги про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення наявної заборгованості. Отже, позовна вимога про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню вимога позивача про вилучення у відповідача та передачу позивачу транспортних засобів, а також визначеного позивачем способу звернення стягнення - шляхом продажу позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою покупцем, з наданням позивачу повноважень на отримання дублікату, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, із зняттям автомобілів з обліку і органах ДАІ для його подальшої реалізації тощо, з наступних підстав. Обгрунтовуючи саме такий спосіб звернення стягнення, позивач посилається на пункт 22 Договору застави та ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Відповідно до п. 22 Договору застави, заставодержатель має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: 1) передача предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання забезпеченим предметом застави зобов'язання; 2) продаж заставодержателем предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. У позасудовому порядку питання звернення стягнення за майно, що є предметом застави, позивачем не вирішувалося. Пунктом 21 Договору застави чітко передбачено, що звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених п.п. 15.6., 15.8.1, 15.8.2, 15.8.3., 15.8.9, здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушення зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про заставу" реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Оскільки сторони не передбачили іншого, ніж встановлено Законом, способу звернення стягнення на майно, позовні вимоги в частині встановлення такого способу, який не був обумовлений сторонами договору, задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заходи щодо забезпечення збереження предмету забезпечувального обтяження можуть зазначатись в рішенні суду, якщо вони є необхідними. Враховуючи те, що предметом застави є транспортні засоби, забезпечення збереження предмету забезпечувального обтяження передбачає обов'язок відповідача передати заставодержателю ключі та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. У даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 050,17 грн., судовий збір є одним з видів судових витрат відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України, тому ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial