Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить визнати ПАТ "Кредобанк" таким, що втратило право вимоги за договором іпотеки від 11.09.2008 року № 3591, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А.; визнати припиненими зобов`язання сторін за договором іпотеки від 11.09.2008 року № 3591, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А.; повноваженому реєстраційному органу скасувати запис № 32699447 від 23.09.2008 року про державну реєстрацію іпотеки на підставі договору іпотеки від 11.09.2008 року № 3591, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А. в Державному реєстрі Іпотек; повноваженому реєстраційному органу скасувати запис № 32699427 від 11.09.2008 року про державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно [PERSON] № 159 на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , накладеного на підставі договору іпотеки від 11.09.2008 року № 3591, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Мотивуючи свої вимоги тим, що його бабуся [PERSON] 11 вересня 2008 року уклала з АТ "Кредобанк" договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А., відповідно до умов якого вона прийняла на себе обов`язки майнового поручителя [PERSON] за кредитним договором №А010061 від 11.09.2008 року, передавши в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з посвідченням вищевказаного договору іпотеки, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А. на спірну квартиру накладено заборону відчуження, зареєстрованому в реєстрі за № 159, номер запису про обтяження: 32699427. Окрім майнової поруки з боку [PERSON] , вказаний договір був забезпечений порукою з боку сина [PERSON] - [PERSON] .. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем після її смерті був [PERSON] , проте спадщину після її смерті він не отримував. У лютому 2014 року відповідач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на спірну квартиру. Проте, [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку з чим, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2014 року в частині позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] закрито у зв`язку зі смертю. Рішенням суду стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 165515,70 грн. Отже, банку було відомо про смерть майнового поручителя та іпотекодавця, проте з вимогою до нотаріальної контори банк, як кредитор спадкодавця, так і не звернувся. Після смерті [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] . Проте приватним нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Судом було встановлено, що згідно спадкової матеріалів справи № 126/2014, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся лише син спадкодавця - позивач [PERSON] . Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися. За таких обставин, вважає, що банк втратив право вимоги за договором іпотеки від 11.09.2008 року № 3591 з 14 лютого 2015 року, а також, що зобов`язання сторін за цим договором припинені. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилаючись на те, що банк про смерть [PERSON] дізнався лише після винесення 13.08.2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвали про закриття провадження у справі за їх позовом. 05 листопада 2014 року ПАТ "Кредобанк" звернувся із своєю претензією про наявність заборгованості та обов`язок спадкоємців відносно сплати до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області , яка повідомила банк про те, що необхідну банку інформацію нотаріальна контора не має можливості надати. Після чого 23 лютого 2017 року банк повторно звернувся до нотаріальної контори з повідомленням - вимогою про наявність боргу у померлого, на яку нотаріальна контора надала відповідь про те, що надати інформацію стосовно того, чи відкривалася спадкова справа та чи видавалося свідоцтва про право на спадщину боржника [PERSON] не має можливості. 23 жовтня 2019 року до Вітовської державної нотаріальної контори банком подано запит відносно спадкоємців [PERSON] , який на сьогоднішній день залишилося без відповіді з боку нотаріальної контори. Крім того, двічі 04 січня 2019 року та 23 жовтня 2019 року представником банку було надіслано до приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Ягужинської К.Т. запити відносно спадкоємців [PERSON] , які залишені без відповіді з боку приватного нотаріуса. Факт визнання за [PERSON] , права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом банку стало відомо лише після отримання самого позову по справі та відповідних додатків до нього. Тому, вважає, що на сьогоднішній день у банка присутнє право на звернення до спадкоємців майнового поручителя по кредитному договору про погашення боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину, тобто квартири [ADDRESS] , оскільки на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором не погашена. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 11 вересня 2008 р. між ВАТ "Кредобанк" (правонаступником якого є ПАТ "Кредобанк") та [PERSON] був укладений кредитний договір №А010061 відповідно до якого [PERSON] позичив 15000 доларів США на поточні потреби на строк до 10 вересня 2015 р. зі сплатою процентів, який зобов`язався повернути шляхом оплати щомісячно частини кредиту з процентами. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, але не менше 1 гривні, за кожен день прострочення. 11 вересня 2008 року між ВАТ "Кредобанк" (правонаступником якого є ПАТ "Кредобанк") та [PERSON] , яка виступає майновим поручителем за кредитним договором № А010061 від 11.09.2008 року [PERSON] , укладено договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 37,1 кв. м. , житловою площею 18,3 кв. м., яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП НВКГ "Зоря - Машпроект" 03.12.2002 року , зареєстрованого в ММБТІ 15.08.2002 року за реєстровим № 19927854. 11 вересня 2008 року між ВАТ "Кредобанк" (правонаступником якого є ПАТ "Кредобанк") (далі - кредитор) та [PERSON] (далі боржник), [PERSON] (далі - поручитель) укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати кредитором за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № А010061 від 11.09.2008 року, укладеним між боржником та кредитором (п. 1.1 Договору). Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором (п. 2.3 Договору). Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (п. 2.5 Договору). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син - [PERSON] , проте, він спадщину після її смерті не приймав ані шляхом подання відповідної заяви до органів нотаріату протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, ані в порядку ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що у лютому 2014 р. Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] і його поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором №А010061 від 11 вересня 2008 р., в сумі 94942,61 грн. та в рахунок погашення цього ж боргу звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] й передана нею Банку в іпотеку в забезпечення зобов`язань [PERSON] за кредитним договором. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.08.2014 року закрито провадження в частині позовних публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2014 року, стягнуто на користь публічного акціонерного товариства "Кредобанк" з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №А010061 від 11 вересня 2008 р. в сумі 165515,70 грн. та витрати на оплату судового збору 1655,16 грн. Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження від 07.09.2019 року, в Інгульському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області з 31.03.2015 року на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 47036100, стягувач - ПАТ "Кредобанк", боржник - [PERSON] . Позивач вказує, що після смерті його батька [PERSON] він подав заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки потрібно було встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] разом із своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] по день її смерті в квартирі [ADDRESS] та надати оригінал правовстановлюючий документ на вказану квартиру. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.01.2019 року, встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] проживав разом із своєю матірю [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті в квартирі [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Позивач зазначає, що банку було відомо про смерть майнового поручителя та іпотекодавця [PERSON] ще 13 серпня 2014 року, так само і було відомо, що ніхто з її спадкоємців до нотаріальної контори не звертався. Проте, банк не скористався правом, наданим ст. 1281 ЦК України та не звернувся до нотаріальної контори як кредитор спадкодавця у встановлений шестимісячний строк, що має наслідком втрати його права вимоги до спадкоємців боржника з 14 лютого 2015 року. Представник відповідача в своєму відзиві зазначає, що 05 листопада 2014 року ПАТ "Кредобанк" звертався з претензією про наявність заборгованості та обов`язок спадкоємців відносно сплати до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, яка своєю відповіддю від 13 листопада 2014 року повідомила банк про те, що надати необхідну інформацію нотаріальна контора не має можливості. На підтвердження зазначеного суду надано копію листа щодо надання інформації Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05.11.2014 року за вих. № 1090/01-16 направленого на адресу ПАТ "Кредобанк". 23 лютого 2017 року за вих. № 1223/2017/И ПАТ "Кредобанк" на адресу Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області направлено повідомлення - вимогу з вимогою про надання інформації щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] ; видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та анкетні дані та місце проживання спадкоємців [PERSON] Вітовською державною нотаріальною конторою у Миколаївській області від 29.03.2017 року за вих. № 344/01-16 надано ПАТ "Кредобанк" відповідь на вимогу - повідомлення, з зазначенням щодо неможливості надання відповідної інформації стосовно того чи відкривалася спадкова справа після смерті [PERSON] ; чи видавалося свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ; та анкетні даті та місце проживання спадкоємців [PERSON] відповідно до ст. 8 Закону України "Про нотаріат". 23 лютого 2017 року за вих. № 1215/2017/И ПАТ "Кредобанк" на адресу Другої миколаївської державної нотаріальної контори направлено повідомлення - вимогу з вимогою про надання інформації щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] ; видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та анкетні дані та місце проживання спадкоємців [PERSON] . Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 30.03.2017 року за вих. № 1000/01-16 надано відповідь про те, що згідно довідки зі Спадкового реєстру спадкову справу після смерті [PERSON] заведено у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. Копію даного листа, претензію та Інформаційну довідку направлено на адресу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинській К.Т. 23 жовтня 2019 року за вих. № 11335/2017 ПАТ "Кредобанк" на адресу Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області направлено повідомлення - вимогу з вимогою про надання інформації щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] ; видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та анкетні дані та місце проживання спадкоємців [PERSON] 04 січня 2019 року за вих. № 11335/2017 та 23 жовтня 2019 року за вих. № 11335/2017 ПАТ "Кредобанк" на адресу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. направлено запити щодо надання інформації чи зверталися спадкоємці щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] та коло спадкоємців, їх анкетні дані та місце проживання. 26 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 126/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 23.08.2019 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.01.2019 року. На вказану квартиру накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 11.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. (реєстраційний номер обтяження: 7894348). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються книгою шостою «Спадкове право» ЦК Україна та розділом І «Загальні положення» Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 1 ст. 126 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом було встановлено факт проживання [PERSON] , який помер [INFO] разом із своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на день її смерті в квартирі [ADDRESS] . У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.01.2019 року, визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає, безпідставними доводи представника про припинення дії договору іпотеки, з огляду на таке. Так, ч. 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України, зобов`язання іпотекодавця за договором іпотеки не є такими, що нерозривно пов`язане з його особою, а тому входять до складу спадщини, яка залишилась після його смерті. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника чи іпотекодавця, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018р. у справі № 522/407/15-ц, яка наразі і була врахована судом першої інстанції при вирішенні цієї справи. Отже, цією правовою позицією у побідних правовідносинах спростовуються ствердження відповідача про те, що непред`явлення вимоги до спадкоємців померлого боржника припиняє основне, а тому і забезпечувальне зобов`язання. Відтак, суд врахував наступні обставини: зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини; строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України; стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. До того ж, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Відповідачу було достовірно відомо про смерть [PERSON] та [PERSON] ще 13 серпня 2014 року. Починаючи з 05 листопада 2014 року ПАТ "Кредобанк" звертався з претензією про наявність заборгованості та обов`язок спадкоємців [PERSON] відносно сплати до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, тобто в межах встановленого строку. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що судом не встановлено, а позивачем не доведено, що відповідачем пропущені вимоги за ст. 1281 ЦК України за договором іпотеки, та, відповідно, припинені зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed