Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

В травні 2015 року представник Позивача звернувся в суд з позовом до Відповідачів про стягнення заборгованості по квартирній платі та платі за комунальні послуги в сумі 26316 гривень 57 копійок. Окрім цього Позивач просить стягнути з Відповідачів понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі були зареєстровані та проживали у [ADDRESS], не сплатили своєчасно і в повному обсязі квартирну плату та плату за комунальні послуги, внаслідок чого у період з 01.02.2011 року по 01.10.2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 26316,57 гривень, яка складається з наступного: - 24230,47 гривень - сума основного боргу; - 576,78 гривень - сума індексу інфляції; - 1509,32 гривень - 3% річних. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову частково заперечила, зазначивши, що частина вимог позивача пред'явлена із закінченням терміну давності. Заборгованість за останні роки представник визнала, зазначила, що відповідач має намір поступово її погасити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі у період заборгованості були зареєстровані та проживали в [ADDRESS], квартира у зазначений період була неприватизована, власником особового рахунку є [PERSON]. (а.с. 4). Згідно зі статями 64, 67, 68 ЖК України, ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно з ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем (п. 18 Правил). Згідно з п. 8 "Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року (в редакції від 14 січня 2009 року), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви на видачу судового наказу або скасування його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позовна давність за вимогами про сплату заборгованості з 01.02.2011 року переривалась у зв'язку з поданням заяви про видачу судового наказу 20 грудня 2013 року, і її перебіг розпочався заново. Ухвалою Солом'янського районного суду від 11 квітня 2014 року скасовано судовий наказ у зв'язку з тим, що [PERSON] оспорює вказану у судовому наказі заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості по квартплаті та комунальних послугах власника квартири [ADDRESS], з якого вбачається, що заборгованість станом на 01 жовтня 2013 року по квартирній платі та платі за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 26316 гривень 57 копійок, яка не оплачена відповідачами. З огляду на наведене позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 263,17 гривень.

Outcome: approved