Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовними вимогами до відповідача - [PERSON] про звернення стягнення на автомобіль CHERY, модель AMULET А15, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний знак: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідно до укладеного договору № К2U4AU00430706 від 21.09.2007 року, 21 вересня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 15780,56 доларів США на наступні цілі: 10 954,00 доларів США - на купівлю автомобіля, 4826,56 доларів США - на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,12% на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 вересня 2014 року. Позивач зобов'язання за вказаним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме - надав кредитні кошти у розмірі 15 780,56 доларів США. У порушення норм законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, а саме - не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 21 червня 2013 року має заборгованість - 5 192,86 доларів США, яка складається з наступного: - 4333,66 доларів США - заборгованість за кредитом; - 378,03 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 177,10 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 26,99 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); - 245,79 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 21 вересня 2007 року був укладений Договір застави рухомого майна. Згідно з умовами зазначеного Договору застави, відповідач надала в заставу автомобіль CHERY, модель AMULET А15, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний знак: [NUMBER], що належить їй на праві власності. Згідно з Договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов цього договору, у тому числі, й шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Оскільки заборгованість за кредитним договором на письмову вимогу банка добровільно відповідачем не погашена, представник позивача, підтримавши позовні вимоги, просив позов задовольнити, задовольнити вимоги кредитора і звернути стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості. Не заперечував проти заочного розгляду справи з огляду на неодноразову неявку відповідача у судові засідання та наявні в матеріалах справи письмові заперечення відповідача з наданими нею доказами. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилася, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлялася належним чином, проте, направила до суду письмові заперечення і з викладених підстав просила відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» з огляду на їх безпідставність та необгрунтованість. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між 21 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2U4AU00430706, за яким відповідачу надано кредит в сумі 15 780,56 доларів США строком до 18 вересня 2014 року, зі сплатою 9,12% річних за користування кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. Банк свої зобов'язання виконав, надавши грошові кошти, що не заперечує і відповідач у письмових запереченнях. Натомість, згідно наданого суду розрахунку заборгованості та виписки по рахунку позичальника [PERSON] за період часу з 21.09.2007р. по 17.12.2013р., відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушила, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21 червня 2013 рік становить 5192,86 доларів США, з яких: - 4333,66 доларів США - заборгованість за кредитом; - 378,03 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 177,10 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 26,99 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором. Відповідачу, як позичальнику, також нараховані штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); - 245,79 доларів США - штраф (процентна складова). З матеріалів справи убачається, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами у справі 21 вересня 2007 року був укладений Договір застави транспортного засобу, за яким предметом застави є автомобіль марки CHERY, модель AMULET А15, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний знак: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до п. 17.10. Договору застави, - сторони домовилися, що у випадку порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, заставодавець зобов'язаний у 7-денний строк з моменту пред'явлення письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строк сплати якої настав, а також неустойки, доставити предмет застави за адресою, зазначеною в п. 34.8 цього договору, а також у той же строк передати предмет застави заставодержателю в заклад по акту прийому - передачі, який підписується сторонами. У цьому випадку заставодержатель має право виставити охорону предмета застави. У п. 24 Договору застави передбачено, що звернення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором; шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем або на публічних торгах, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Пошук покупця на предмет застави проводиться як заставодавцем так і Банком; у випадку нотаріального посвідчення цього договору - на підставі виконавчого напису нотаріуса; іншим незабороненим чинним законодавством способом. Як підтверджується матеріалами справи, позивачем була направлена письмова вимога відповідачу 23.05.2013р., яка залишена відповідачем без задоволення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушення зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про заставу" реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів). Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Оскільки наданими позивачем доказами підтверджується факт наявної заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 21 червня 2013 рік в розмірі 5192,86 доларів США, що за курсом НБУ складає 41 490,94 грн., а докази, надані відповідачем, не спростовують цього, суд вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що ПАТ КБ «Приватбанк», як заставодержатель, має право вимоги про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення наявної заборгованості та передачу предмета застави в заклад банка. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 414,91 грн., дані судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved