Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

До Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернулися позивачі з позовом до ПАТ ММК «ім.Ілліча» про стягнення заборгованості за договорами про відступлення від майнових прав на корисну модель, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за несвоєчасний розрахунок та моральну шкоду , в якому вказали , що вони отримали патенти державного зразку на корисні моделі № 1792 від 15.06.2006 року, №27305 від 25.10.2007 року,№ 3714 від 10.11.2008 року, №38713 від 12.01.2009 року, № 41441 від 25.05.2009 року. Ці корисні моделі були впровадженні у доменному цеху ПАТ «ММК ім. Ілліча». Між ними та ПАТ ім.Ілліча було укладено угоди про відступлення від майнових прав на корисну модель, згідно яких автори поступаються своїми майновими правами на корисну модель на користь ПАТ ММК «ім.. [PERSON]», який приймає на себе обовязки передбачені Договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192 строком на 6 років, №91 від 14.01.2009 року використання корисної моделі за патентом № 27305 строком на 3 роки, №3241 від 29.06.2010 року використання корисної моделі за патентом № 37114 строком на 3 роки, №2531 від 01.07.2009 року використання корисної моделі за патентом 38713 строком на 3 роки, а між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] №4536 від 28.12.2009 року використання корисної моделі за патентом №41441 на 3 роки. Відповідно до умов Договорів патентовласник сплачує винагороду Авторам у розмірі, що визначено чинним «Положенням про сплату авторської винагороди по обєктах промислової власності на ПАТ ММК «ім.Ілліча» залежно від суми річного економічного ефекту отриманого в наслідок використання корисної моделі. Відповідачем, щорічно виносилися постанови про сплату винагородження (рівними частками) [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно яких повинні були перераховуватись грошові кошти, однак в повному обсязі вони перераховані не були, що і спричинило утворення заборгованості. Таким чином з моменту підписання договорів відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання, у частині сплати щорічної авторської винагороди, чим порушив вимоги Договорів та просили стягнути з відповідача: на користь [PERSON]\~заборгованість що утворилась у наслідок порушення умов передбачених Договорами № 106 від 09.01.2007 р., № 3241 від 29.06.2010 р. , № 91 від 14.01.2009 р., №2531 від 01.07.2009 р. , 4536 від 28.12.2009р у розмірі 175070,98 грн. а також додатково стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних у зв'язку із несвоєчасним розрахунком у розмірі 14070,92 грн. , разом 189141,90 гривень; на користь [PERSON]\~заборгованість що утворилась у наслідок порушення умов передбачених Договорами № 106 від 09.01.2007 р., № 3241 від 29.06.2010 р. , № 91 від 14.01.2009 р., №2531 від 01.07.2009 р. , 4536 від 28.12.2009р у розмірі 175070,98 грн. а також додатково стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних у зв'язку із несвоєчасним розрахунком у розмірі 14070,92 грн., разом 189141,90 гривень; на користь [PERSON]\~заборгованість що утворилась у наслідок порушення умов за Договорами № 106 від 09.01.2007 р., № 3241 від 29.06.2010 р. , № 91 від 14.01.2009 р., №2531 від 01.07.2009 р. , у розмірі 151030,28 грн. а також додатково стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних у зв'язку із несвоєчасним розрахунком у розмірі 12257,33 грн., разом 163287,61 гривні. Стягнути моральну шкоду з ПАТ ММК ім. Ілліча на користь [PERSON], [PERSON]О, та [PERSON] у розмірі 2000 грн.(дві тисячі гривень) кожному. Стягнути з ПАТ "ММК імені [PERSON]" на користь [PERSON]І витрати на правову допомогу в розмірі 1096,20 грн. (одна тисяча дев'яносто шість гривень 20 копійок), розраховані на підставі акту виконаних робіт, у відповідності до квитанції за сплачені послуги. В судовому засіданні позивачі 18.08.2015 року збільшили свої позовні вимоги та просили стягнути з ПАТ «ММК імені [PERSON]» на користь [PERSON] заборгованість що утворилась у наслідок порушення умов передбачених Договорами № 106 від 09.01.2007 року, № 3241 від 29.06.2010 року, № 91 від 14.01.2009 року,2531 від 01.07.2009 року, № 4536 від 28.12.2009 року у розмірі 175070,98 гривень, а також додатково стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних у зв»язку із несвоєчасним розрахунком у розмірі 146240,23 гривні, разом 321311,21 гривня; користь [PERSON] заборгованість що утворилась у наслідок порушення умов передбачених Договорами № 106 від 09.01.2007 року, № 3241 від 29.06.2010 року, № 91 від 14.01.2009 року,2531 від 01.07.2009 року, № 4536 від 28.12.2009 року у розмірі 175070,98 гривень, а також додатково стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних у зв»язку із несвоєчасним розрахунком у розмірі 146240,23 гривні, разом 321311,21 гривня; користь [PERSON] заборгованість що утворилась у наслідок порушення умов передбачених Договорами № 106 від 09.01.2007 року, № 3241 від 29.06.2010 року, № 91 від 14.01.2009 року,2531 від 01.07.2009 року у розмірі 151030,28 гривень, а також додатково стягнути інфляційні втрати та 3 відсотки річних у зв»язку із несвоєчасним розрахунком у розмірі 126619,41 гривні, разом 277649,69 гривня (а.с. 39-44 том 2). [PERSON], [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та пояснили, що у відповідності до законодавства України на підставі власних заяв та розробленої технологічної документації ними було отримано патенти державного зразка на корисні моделі № 17192 від 15.06.2006 року; № 27305 від 25.10.2007 року; № 37114 від 10.11.2008 року; № 38713 від 12.01.2009 року. Також [PERSON],[PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], у відповідності до законодавства України на підставі власних заяв та розробленої технологічної документації було отримано патент державного зразка додатково на корисну модель № 41441 від 25.05.2009 року. Всі ці корисні моделі були впровадженні у доменному цеху ПАТ "ММК ім [PERSON]", у відповідності до стандартів підприємства СТП 227-01.07-2006, СТП 227-02.03-2008, у період з 2005 по 2008 роки відповідно до актів про використання ОПВ (винаходу, корисної моделі, промислового зразку) патент № 17192 початок використання від 21.03.2005 року; патент № 27305 початок використання від 21.12.2007 року; патент № 37114 початок використання від 18.10.2008 року; патент № 38117 початок використання від 01.06.2008 року; патент № 41441 початок використання від 01.09.2008 року.Данні корисні моделі мають значний економічний ефект та застосовуються на виробництві Відповідача по теперішній час. Сумарний економічний ефект від використання моделей за один рік використання складає приблизно 11 мільйонів гривень. Між ними, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та ПАТ ММК ім [PERSON] було укладено угоди про відступлення від майнових прав на корисну модель, згідно якого вони (Автори) поступаються своїми майновими правами на корисну модель на користь ПАТ ММК ім. Ілліча, який приймає на себе обов'язки передбачені Договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192 строком на 6 (шість) років; № 91 від 14.01.2009 року використання корисної моделі за патентом № 27305 строком на 3 (три) роки; № 3241 від 29.06.2010 року використання корисної моделі за патентом № 37114 строком на 3 (три) роки, № 2531 від 01.07.2009 року використання корисної моделі за патентом № 38713 строком на 3 (три) роки.Також, між [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] та ПАТ ММК ім [PERSON] було укладено угоди про відступлення від майнових прав на корисну модель, згідно якого вони ( Автори) поступаються своїми майновими правами на корисну модель на користь ПАТ ММК ім. Ілліча, який приймає на себе обов'язки передбачені Договором № 4536 від 28.12.2009 року використання корисної моделі за патентом № 41441 строком на 3 (три) роки. За Договором № 4536 від 28.12.2009 року використання корисної моделі за патентом № 41441, винагорода [PERSON] та [PERSON] сплачується у розмірі, що визначено чинним "Положенням про сплату авторської винагороди по об'єктах промислової власності на ПАТ ММК ім. Ілліча" залежно від суми річного економічного ефекту отриманого в наслідок використання корисної моделі, по 30 (тридцять) відсотків від загальної суми винагороди Авторам, кожному. Відповідно до умов Договорів патентовласник сплачує винагороду Авторам у розмірі, що визначено чинним "Положенням про сплату авторської винагороди по об'єктах промислової власності на ПАТ ММК ім. Ілліча" залежно від суми річного економічного ефекту отриманого в наслідок використання корисної моделі. Винагорода сплачується Авторам рівними частками щорічно, на протязі всього строку дії Договору про відступлення від майнових прав на корисну модель, після спливу кожного року її використання. Розмір економічного ефекту за користування корисними моделями за спірний період згідно розрахунків склав: від 10.07.2008 року за користування корисною моделлю № 17192 за 3 рік використання, ефект склав - 523787,92 грн.; від 06.07.2009 року за користування корисною моделлю № 17192 за 4 рік використання, ефект склав - 549083,56 грн.; від 22.04.2010 року за користування корисною моделлю № 17192 за 5 рік використання, ефект склав - 615882,10 грн.; від 04.05.2011 року за користування корисною моделлю № 17192 за 6 рік використання, ефект склав - 608330,76 грн.. Розрахунок річного економічного ефекту від 21.01.2011 року за користування корисною моделлю № 37114 за 2 рік використання, ефект склав - 371599,07 грн.; від 13.10.2011 року за 3 рік використання, ефект склав - 581419,25 грн. Розрахунок річного економічного ефекту від 30.12.2010 року за користування корисною моделлю № 27305 за 3 рік використання, ефект склав - 3147270,33 грн. Розрахунок річного економічного ефекту від 20.08.2009 року за користування корисною моделлю № 38713 за 1 рік використання, ефект склав - 1574554,83 грн. за 3 рік використання, ефект склав - 3044935,24 грн. Розрахунок річного економічного ефекту від 08.12.2010 року за користування корисною моделлю № 41441 за 2 рік використання, ефект склав - 1157787,62 грн. Розрахунок річного економічного ефекту від 31.08.2011 року за користування корисною моделлю № 41441 за 3 рік використання, ефект склав - 1188990,73грн. Відповідно до "Положення про сплату авторської винагороди по об'єктах промислової власності на ПАТ ММК ім. Ілліча" залежно від суми економічного ефекту за користування корисною моделлю, авторська винагорода складає: 6%+10250,00 при річній економії від 250000-500000 гривень; 4%+20250,00 при річній економії від 500000-1000000 гривень; 3%+30250,00 при річній економії від 1000000 гривень. На підставі Договорів № 106, 3241, 91, 2531, розрахунків економічного ефекту та "Положенням про сплату авторської винагороди по об'єктах промислової власності на ПАТ ММК ім. Ілліча", відповідачем, щорічно виносилися постанови про сплату винагородження (рівними частками) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згідно яких, їм (Авторам) повинні були перераховуватись грошові кошти, однак в повному обсязі вони перераховані не були, що і спричинило утворенню заборгованості. Згідно постанови № 13 від 10.07.2008 року винагородження за користування корисною моделлю № 17192 за 3 рік використання склало - 41201,51 грн. з них сплачено 5493,55 грн. (кожному автору);постанови № б/н від 06.07.2009 року винагородження за користування корисною моделлю № 17192 за 4 рік використання склало - 42213,34 грн. з них сплачено 0 грн. (кожному автору); постанови № б/н від 22.04.2010 року винагородження за користування корисною моделлю № 17192 за 5 рік використання склало - 44885,28 грн. з них сплачено 0 грн. (кожному автору); постанови № б/н від 04.05.2011 року винагородження за користування корисною моделлю № 17192 за 6 рік використання склало - 44583,23 грн. з них сплачено 0 грн. (кожному автору); згідно постанови № 57 від 21.01.2011 року винагородження за користування корисною моделлю № 37114 за 2 рік використання склало - 32545,94 грн. з них сплачено 0 грн. (кожному автору); постанови № б/н від 13.10.2011 року винагородження за користування корисною моделлю № 37114 за 3 рік використання склало - 43506,77 грн. з них сплачено 0 грн. (кожному автору); постанови № 33 від 30.12.2010 року винагородження за користування корисною моделлю № 27305 за 3 рік використання склало - 124668,1 грн. з них сплачено 12466,8 грн. (кожному автору). Розрахунок винагороди за користування корисною моделлю № 38713 за 1 рік використання, розраховано на підставі розрахунку річного економічного ефекту та "Положення про сплату авторської винагороди по об'єктах промислової власності на ПАТ ММК ім. Ілліча", за їх розрахунком склало - 77486,49 грн. з них сплачено 0 грн. (кожному автору) . Згідно постанови № 50 від 25.06.2011 року винагородження за користування корисною моделлю № 38713 за 3 рік використання склало - 91598,05 грн. з них сплачено 9158,84 грн. (кожному автору). Згідно постанови № 42 від 08.12.2010 року винагородження за користування корисною моделлю № 41441 за 2 рік використання склало - 64938,62 грн. з них сплачено по 15230,29 гривень [PERSON] та [PERSON]. Згідно постанови № 42 від 31.08.2011 року винагородження за користування корисною моделлю № 41441 за 3 рік використання склало - 65919,72 грн. з них сплачено по 0 гривень. Таким чином з моменту підписання договорів Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, у частині сплати щорічної авторської винагороди, чим порушив вимоги Договору. Відповідно до позовної заяви надали розрахунки із заборгованості по сплаті авторської винагороди. Також просили стягнути індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та моральну шкоду і судові витрати. Позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та розрахунки додані до позовної заяви. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що строк позовної давності не застосовується. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, та пояснив, що вимоги позивачів про стягнення з ПАТ «ММК імені [PERSON]» заборгованості, інфляційних витрат, 3-х відсотків річних та моральної шкоди, являються незаконними, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому є такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:[PERSON], [PERSON] та [PERSON] було отримано патенти на корисні моделі: № 17192 від 15.09.2006 року; № 38713 від 12.01.2009 року. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було отримано патент на корисну модель № 41441 від 25.05.2009 року. Видача патентів здійснювалася на підставі перевірки відповідності документів заявки лише формальним вимогам. З метою встановлення правових підстав для виконання умов договорів з винахідниками, за клопотанням ПАТ «ММК імені [PERSON]», поданим до Державного підприємства «Український інститут промислової власності», було проведено експертизи відповідності умовам патентоздатності за вище зазначеними патентами. За результатами проведення експертиз складено висновки № 10539/ЗУ/14 від 19.05.2014 року, № 10497/ЗУ/14 від 19.05.2014 року та № 13723/ЗУ/14 від 27.06.2014 року, якими відповідно встановлено, що:корисні моделі за патентом України № 17192, № 38713, №41441, не відповідає умовам патентоздатності. Технічні рішення, здійснені [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за своєю суттю, не є корисними моделями. Також висновком експертизи встановлено, що корисні моделі за патентами № 17192 від 15.09.2006 року; № 38713 від 12.01.2009 року; № 41441 від 25.05.2009 року не були придатними для набуття права інтелектуальної власності на них. Названі технічні рішення не вважаються придатними для набуття права інтелектуальної власності на них ще до моменту видачі патентів, а саме з моменту їх створення. Також укладання договорів з винахідниками було вчинено під впливом помилки з боку ПАТ «ММК імені [PERSON]». Між ПАТ «ММК імені [PERSON]» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено трудові договори, в рамках яких передбачалося здійснення функціональних обовязків згідно посадових інструкцій. Посадовими інструкціями передбачено здійснено функціональних обовязків, виконання яких може призвести до створення обєктів інтелектуальної власності. Між сторонами виникли трудові правовідносини, до яких застосовуються норми законодавства України про працю. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не здійснили створення обєкту інтелектуальної власності, який за встановленими критеріями можна було б визнати корисною моделлю, тому, між ПАТ «ММК імені [PERSON]» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не виникли правовідносини з приводу створення винахідниками корисних моделей. За таких умов, названі працівники підприємства не мають права на використання привілеїв, гарантій, особливих умов, що належать винахідникам винаходів та корисних моделей. Отже, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не мали права на укладання договорів у сфері інтелектуальної власності, за умовами яких передбачалося здійснення винагороди, оскільки працівники підприємства не здійснювали створення чи впровадження корисних моделей. Проте, вказані договори було укладено перебуваючи під впливом помилки щодо фактичних обставин, правової природи вчинюваного правочину, прав та обовязків сторін, а також властивостей та якостей обєкту, з приводу якого вчинюється правочин, ПАТ «ММК імені [PERSON]» помилково уклало договори з винахідниками № 106, № 91, № 3741, № 2531, № 4536 про відступлення майнових прав на корисні моделі. В пункті 1 вказаних договорів вказано предмет договору, який визначається наступним чином «автори корисної моделі відступають свої майнові права на дане технічне рішення (корисну модель в договорі №106) ПАТ «ММК імені [PERSON]», який при цьому приймає на себе відповідні обовязки в Україні та інших країнах патентування». Набуття прав інтелектуальної власності на корисні моделі з боку ПАТ «ММК імені [PERSON]» було здійснено з очікуваною метою використання обєктів інтелектуальної власності, що досягають науково-технічного рівня корисних моделей, які мали б здатність підвищити технічний рівень і якість продукції, удосконалити технологію, підняти ефективність виробництва чи поліпшити умови праці. Натомість технічні рішення не містять тієї промислової цінності, що могла б сприяти збільшенню економічної ефективності виробництва та надати ПАТ «ММК імені [PERSON]» конкурентні переваги перед іншими субєктами господарювання. Тому, відсутній факт передачі винахідниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обєктів інтелектуальної власності, який за своїм науково-технічним рівним відповідали б рівню корисних моделей. Невідповідність умовам патентоздатності виключає наявність очікуваного при набутті прав на дані технічні рішення економічного ефекту від їх використання. Відповідно до частини 1 статті 229 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя у справі №263/3785/15-ц від 06 травня 2015 року визначено наступне: «Як було встановлено в судовому засіданні, за твердженням позивача, під час укладення спірних ліцензійних договорів він помилився щодо обставин, які мають істотне значення, а саме того, що запатентовані корисні моделі відповідають умовам патентоздатності. Відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, помилка при укладенні договорів стосовно обставин, що мають істотне значення, а саме предметів договорів підтверджується раніше прийнятим рішенням суду, та не потребує доведення в межах існуючого судового провадження. Враховуючи, що технічне рішення фактично не було здійснено та впроваджено у виробництво, стверджує, що відсутній предмет договорів з винахідниками з тими якісними характеристиками, про які домовлялися сторони під час укладення договорів. Згода про предмет договору була досягнута на основі твердження, що технічні рішення дійсно мають промислову цінність та здатні створювати економічний ефект. Проте, зазначені договори було укладено ПАТ «ММК імені [PERSON]» стосовно предмету договору, який не мав тих якісних характеристик, про які заявляли винахідники, передаючи свої майнові права на обєкти інтелектуальної власності. Договір було укладено від впливом помилки стосовно однієї з істотних умов договору. Таким чином, що виконання умови договорів щодо виплати винахідникам грошової винагороди за патентами на корисні моделі, що визнані непатентоздатними, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє відповідача по справі ПАТ «ММК імені [PERSON]» того, на що він розраховував при укладенні договору. Порядок здійснення платежів визначений в пункті 3.1. вказаних договорів, згідно з яким власник патенту виплачує авторам винагороду в розмірі дійсного на комбінаті «Положення про виплату авторської винагороди по обєктам промислової власності на ПАТ «ММК імені [PERSON]» від 30.04.2007 року, в залежності від суми річного економічного ефекту, отриманого внаслідок використання корисної моделі в доменному цеху. Оскільки корисні моделі по патентам № 17192, № 38713, № 41441 визнані такими, що не мають новизни, згаданий Стандарт підприємства 227-02.03.2008 до таких технічних рішень не застосовується. Таким чином, констатував неможливість здійснення розрахунку економічної ефективності, зважаючи на відсутність правових та фактичних підстав для здійснення такого розрахунку. Проте, позивачі помилково обґрунтовують свої вимоги посиланням на Стандарт підприємства СТП 227-02.03.2008. Відповідно до пункту 6.1. Стандарту, розрахунок здійснюється інженерними службами та цехами-виконавцями, підписується: головним спеціалістом за належністю, начальником цеху (відділу), економістом, бухгалтером, погоджується в ЕКО та затверджується головним інженером. Пунктом 6.3. зазначеного Стандарту передбачено, що до розрахунку додається довідка про фактичні затрати на впровадження чи їх відсутність, що підписується головним бухгалтером та візується начальником бюро бухгалтерського обліку. Надані розрахунки затверджені першим заступником генерального директора головним інженером ПАТ «ММК імені [PERSON]», погоджені з начальником планово-економічного управління, начальником доменного цеху та начальником цеху «Домнаремонт», економістом доменного цеху та цеховим уповноваженим. При цьому, в якості цехового уповноваженого у всіх розрахунках виступає один із винахідників корисних моделей [PERSON]Н.У всіх наданих розрахунках не міститься підпису бухгалтера, що визнається обовязковим реквізитом для такого документу; а також, до розрахунків не додано довідки про фактичні затрати на впровадження корисної моделі чи їх відсутність. Це свідчить про невідповідність наданих позивачами документів до вимог Стандарту підприємства СТП 227-02.03.2008. Надані позивачами до суду копії розрахунків економічного ефекту від використання в доменному цеху ПАТ «ММК імені [PERSON]» корисних моделей за патентами № 17192, № 27305, № 37114, № 38713, № 41441 є неналежними та недопустимими доказами для доведення наведених у позовній заяві вимог. В позовній заяві вказані помилки в таблиці заборгованості, помилка у сумі економічного ефекту наявна у таблицях розрахунку заборгованості по сплаті авторської винагороди [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що зумовлює необхідність внесення змін до наданих до суду розрахунків. Оскільки розрахунок заборгованості здійснювався окремо для кожного з винахідників корисної моделі, хибні дані наявні у всіх таблицях розрахунку заборгованості. За таких обставин вимагається здійснення перерахунку в повному обсязі. Позивачами було заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2\~000 гривень на користь кожного з позивачів,обовязковою підставною для стягнення моральної шкоди є встановлення факту наявності неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача моральної шкоди. ПАТ «ММК імені [PERSON]» діяв у відповідності з вимогами законодавства, тому підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Просив застосувати строк позовної давності, так як позивачі його пропустили, а поновити не просили. Також подав клопотання про розстрочку судового рішення на чотири місяці посилаючись на кризу в Україні, та на підприємстві (а.с. 187-193 т.1, 53-54 т.2). Дослідивши наявні в справі матеріали , заслухавши пояснення представника позивача, позивачів та представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Авторами запатентованих корисних моделей є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (патент №№ 17192, 38713,37114, 27305) та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (патент 41441). [PERSON], [PERSON], [PERSON] було отримано патенти державного зразку на корисні моделі : № 17192 від 15.06.2006 року; № 27305 від 25.10.2007 року; № 37114 від 10.11.2008 року; № 38713 від 12.01.2009 року; та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] № 41441 від 25.05.2009 року, що не заперечується сторонами. Між ПАТ «ММК ім.Ілліча» та [PERSON]. [PERSON], [PERSON] було укладено договори № 106 від 09.01.2007 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 17192 «Відцентрований насос») на 6 (шість) років, № 2531 від 02.07.2009 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 38713 «З»єднувальна муфта») на 3(три) роки, № 3241 від 29.06.2010 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 37114 «Приймальний коксовий бункер») на 3 (три) роки, №91від 14.01.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 27305 « Приймальний коксовий бункер»)на 3 (три) роки. А також між ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір за № 4536 від 28.12.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 41441 Двохопорний дуттьовий вентилятор») на 3 (три) роки. (а.с. 34-47 т.1) Згідно актів про використання об»єкта промислової власності: від 21.03.2005 року , патент № 1792; від 21.12.2007 року патент № 27305; від 18.10.2008 року патент №37114; від 01.06.2008 року патент № 38713 ; від 01.09.2008 року патент № 41441 корисні моделі використовувалися на ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» (а.с. 29-33т.1) Згідно порядку організації патентної та раціоналізаторської роботи на ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» (на той час ВАТ «ММК ім.. [PERSON]») СТП 227-01.07.-2006 п.7.1 акт оформляється на момент початку промислового користування корисною моделлю;п.7.2. рахунок економічного ефекту по корисній моделі проводять протягом їх дії та використання, періодом рахунку є фактичний рік використання;п.7.4 розрахунок економічного ефекту проводиться на підставі акту користування; п.7.5 розмір долі кожного автора вирішує експерта комісія, це вказується в протоколі та затверджується першим заступником гендиректора та главним інженером; п.7.6 ОПиИР надає розрахунок економічного ефекту та матеріали корисної моделі першому заступнику гендиректора та головному інженеру для затвердження; п.8.1 розгляд питання по виплаті авторської винагороди проводиться не раніше 12 місяців після їх впровадження; п.8.4 виплата винагороди проводиться на підставі розрахунку економічного ефекту, підтвердженого начальником економічного відділу цеха, затвердженого першим заступником генерального директора-головним інженером; п.8.8. виплата авторської винагороди по рацпропозиціям проводиться на підставі угоди між авторами та комбінатом, а по корисним моделям проводиться на підставі договору про передачу майнових прав на корисну модель; п.9.2. за правильний розрахунок економічного ефекту від корисних моделей несуть відповідальність начальник економічного відділу, економіст, начальник структурного підрозділу; п.9.4.контроль за правильність виконання вимог даного стандарту покладено на начальника ОПиИР.(а.с.6-9 т.3) Згідно договору № 106 від 09.01.2007 року патент № 17192 авторам [PERSON], [PERSON], [PERSON] ПАТ «ММК ім..[PERSON]» згідно п.3.2 договором встановлено, що патентовласник виплачує Авторам винагороду в рівних долях щороку, протягом 6-ти річної дії патенту на корисну модель, по закінченню кожного року її користування в долях, узгоджених з авторами. П.4.2 передбачено, що патентовласник несе відповідальність за несвоєчасну виплату авторам винагороди відповідно до закону ( а.с. 34-35 т.1). Згідно договору № 91 від 25.10.2007 року патент № 27305 авторам [PERSON], [PERSON], [PERSON] ПАТ «ММК ім. Ілліча» згідно п.3.2 по п. 3.1 договором встановлено, що патентовласник виплачує Авторам винагороду в рівних долях щороку, протягом 3-х річної дії патенту на корисну модель, по закінченню кожного року її користування в долях, узгоджених з авторами. ( а.с. 37-38 т.1). Згідно договору № 3241 від 29.06.2010 року патент № 37114 авторам [PERSON], [PERSON], [PERSON] ПАТ «ММК ім. Ілліча» згідно п.3.2 по п. 3.1 договором встановлено, що патентовласник виплачує Авторам винагороду в рівних долях щороку, протягом 3-х річної дії патенту на корисну модель, по закінченню кожного року її користування в долях, узгоджених з авторами. ( а.с. 39-41 т.1). Згідно договору № 2531 від 07.07.2009 року патент № 38713 авторам [PERSON], [PERSON], [PERSON] ПАТ «ММК ім..[PERSON]» згідно п.3.2 по п. 3.1 договором встановлено, що патентовласник виплачує Авторам винагороду в рівних долях щороку, протягом 3-х річної дії патенту на корисну модель, по закінченню кожного року її користування в долях, узгоджених з авторами. ( а.с. 42-44 т.1). Згідно договору № 4536 від 28.12.2009 року патент № 41441 авторам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ПАТ «ММК ім..[PERSON]» згідно п.3.2 по п. 3.1 договором встановлено, що патентовласник виплачує Авторам винагороду в долях щороку ([PERSON]-30%, [PERSON] 30%, [PERSON] 15%, [PERSON] 25 %, протягом 3-х річної дії патенту на корисну модель, по закінченню кожного року її користування в долях, узгоджених з авторами. ( а.с. 45-46 т.1). Всі договора мають п.5.3 , що Автори ознайомлені з «Положенням про виплату авторської винагороди ОПС на ТОВ «ММК ім.. [PERSON]» від 30.04.2007 року . Відповідно до пояснень позивачів в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] за 1-й та 2-й роки використання корисної моделі за патентом № 17192 вони претензій не мають, бо винагороду отримали в повному обсязі. Згідно умов договорів «Про передачу майнових прав на корисну модель» та «Про відступлення майнових прав на корисну модель» автори передають відповідачу виключне право на використання корисної моделі, надають всю технічну документацію на корисну модель, необхідну для впровадження її в виробництво, сприяють в реалізації корисної моделі на ліцензійній основі та в використанні її в виробничих умовах комбінату, а відповідач повинен сплачувати авторам винагороду на підставі суми річного економічного ефекту від використання такої моделі. Під час розгляду цивільної справи представник ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» позовні вимоги не визнав, з різних підстав, в тому числі і посилаючись на експертизи що до умов патентоздатності корисних моделей ( а.с. 113-119 т.1) Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд враховує,що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України, яке в силу ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» джерелом права, визначено, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 п.1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду , яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів («Брумареску проти Румунії , п.61»). Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 10.12.2014 року, яке набуло законної сили, в задоволенні позову ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» до Державної служби інтелектуальної власності України про визнання деклараційних патентів на корисні моделі недійсними було відмовлено. Тобто, судом встановлено, що вищевказані патенти є дійсними. Тому немає підстав вважати, що корисні моделі, які охороняються деклараційними патентами України, та про передачу майнових прав на які були укладені спірні договори, не відповідають умовам патентоздатності. (а.с. 140-152 т.1) Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 травня 2015 року , яке набрало законної сили у задоволенні позовних вимог ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» до [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] про визнання недійсними договорів № 106 від 09.01.2007 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 17192 «Відцентровий насос»), № 2531 від 02.07.2009 року «Про передачу майнових прав на корисну модель(патент України № 38713 «З»єднувальна муфта»), № 3241 від 29.06.2010 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 37114 «Приймальний коксовий бункер»), №91 від 14.01.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 27305 «Приймальний коксовий бункер»), № 4536 від 28.12.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 41441 «Двохопорний дуттьовий вентилятор»)оскільки вони були укладені під впливом помилки, судом було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.06.2015 року дане рішення залишено без змін, та судом першої інстанції та Апеляційним судом встановлено, що після укладення ліцензійних договорів з Авторами підприємство ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» отримавши право на використання корисних моделей у виробництві таке право реалізувало. Відповідна комісія ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» у складі компетентних спеціалістів визначала кожного року річний економічний ефект від використання корисних моделей, а Автори на підставі відповідного розрахунку та постанови про виплату винагороди отримували щорічно грошову винагороду починаючи з 2007 року, також в суді Апеляційної інстанції представник ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» [PERSON] підтвердила, що до цього часу у виробництві комбінату застосовуються корисні моделі визнання договорів на які вони просили визнати недійсними(17192,38713,37114,4144127305) авторами яких є [PERSON], [PERSON],[PERSON] та інші. (а.с. 172-178 т.1) В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечуючи проти позову надав суду заяву про застосування строків позовної давності та посилався на акти про використання обєкту промислової власності, посилаючись на те, що перебіг позовної давності починається від початку використання корисної моделі. Позивачі та представник позивачів заперечували, проти пропуску строку давності. Вказували на те, відповідач не добросовісно сплачував їм винагороду, по часткам, за різні періоди і вони не завжди розуміли за який саме винохід або період вони отримали гроші, та весь час повинні були ходити до бухгалтерії та зясовувати ці обставини. Проте з думкою представника відповідача , суд не може погодитися в повній мірі , тому що зобовязання за зазначеними правовідносинами між позивачами та відповідачем виникають з дня укладання договору про передачу майнових прав на корисну модель. Відповідно до ст..509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають на підставах, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Згідно п.1ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. При цьому за ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється три роки, яка також розповсюджується на положення статті 625 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Так, за договором № 106 від 09.01.2007 року вбачається кінцева дата спливу строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів : 3-й рік використання (09.01.2009р.-09.01.2010.)- кінцева дата строку позовної давності є 09.01.2013 року; 4-й рік використання (09.01.2019р.-09.01.2011 р.)- кінцева дата строку позовної давності є 09.01.2014 року; 5-й рік використання (09.01.2011р.-09.01.2012 р.)- кінцева дата строку позовної давності є 09.01.2015 року; 6-й рік використання (09.01.2012 р.- 09.01.2013 р.)- кінцева дата строку позовної давності є 09.01.2016 року. За договором № 91 від 14.01.2009 року вбачається кінцева дата спливу строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів: 1-й рік використання (14.01.2009 р.-14.01.2010р.)- кінцева дата строку позовної давності є 14.01.2013 року; 2-й рік використання (14.01.2010-14.01.2011 р.) кінцева дата строку позовної давності є 14.01.2014 року; 3-й рік використання (14.01.2011 р.-14.01.2012 р.)- кінцева дата строку позовної давності є 14.01.2015 року. За договором № 3241 від 29.06.2010 року вбачається кінцева дата спливу строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів: 1-й рік використання (29.06.2010р.-29.06.2011.)- кінцева дата строку позовної давності є 29.06.2014 року; 2-й рік використання (29.06.2011 р.-29.06.2012р.)- кінцева дата строку позовної давності є 29.06.2015 року; 3-й рік використання (29.06.2012 р.-29.06.2013 р.)- кінцева дата строку позовної давності є 29.06.2016 року. За договором № 2531 від 02.07.2009 року вбачається кінцева дата спливу строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів:1-й рік використання (02.07.2009 р.-02.07.2010р.)- кінцева дата строку позовної давності є 02.07.2013 року; 2-й рік використання (02.07.2010р.-02.07.2011р.)- кінцева дата строку позовної давності є 02.07.2014 року; 3-й рік використання (02.07.2011 р.-02.07.2012 р.) кінцева дата строку позовної давності є 02.07.2015 року. За договором № 4536 від 28.12.2009 року вбачається кінцева дата спливу строку позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів:1-й рік використання (28.12.2009 р.-28.12.2010 р.) кінцева дата строку позовної давності є 28.12.2013 року; 2-й рік використання (28.12.2010 р.-28.12.2011 р.) кінцева дата строку позовної давності є 28.12.2014 року; 3-й рік використання (28.12.2011 р.-28.12.2012 р.) кінцева дата строку позовної давності є 28.12.2015 року. Суду надані заяви про звернення позивача [PERSON] до керівництва ПАТ «ММК ім.. [PERSON]» з питання невиплати йому авторської винагороди у травні 2012 року та у вересні 2013 року, поштові повідомлення та відповідь ПАТ «ММК ім. Ілліча» від 30.05.2012 року за № 09/1296 про отримання листа та перенаправлення його до служби ОП та ИР для розгляду по суті. Але суд вважає, що ці заяви звернення позивача [PERSON] не переривають строки позовної давності. (а.с. 10-24 т.3). Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, беручі до уваги відсутність у справі заяви позивачів про нововлення строків позовної давності з поважних причин, зважаючи на відсутність поважності причин пропуску такого звернення, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як частина позовних вимог подана до суду з пропуском позовної давності, застосувати яку згідно ч.3 ст.267 ЦК України просив представник відповідача в своїй письмовій заяві, але не вірно порахував самі строки. Таким чином з моменту підписання договорів Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов»язання, у частині сплати щорічної авторської винагороди, чим порушив вимоги договору. Відповідно до матеріалів справи, з урахуванням застосування частково строку позовної давності, суд наводить розрахунки із заборгованості по сплаті авторської винагороди. Розрахунок заборгованості зі сплати авторської винагороди [PERSON] п/нНомер корисної моделіНомер договоруРік користуванняЗагальна сума економічного ефектуЗагальна сума винагородиВиплачено автору згідно положенняЗаборгованість автору 1171921063523787,9241201,518240,285493-55 залишок заборгованості 4549083,5642213,340Пропуск строку 0 5615882,1044885,28014961,76 6608330,7644583,23014861,07 23711432412371599,0732545,94010848,64 3581419,2543506,77014502,25 3273059133147270,33124668,112466,829089,23 залишок заборгованості 438713253111574549,6777,486,490Пропуск строку 0 33044935,2491598,059158,8421373,84 залишок заборгованості 541441453621157787,6264983,6215230,294264,79 залишок заборгованості 31188990,7365919,72019775,91 Разом:135171.04 згідно розрахунку із заборгованість по сплаті авторської винагороди [PERSON] склала: 135171,04 грн. Розрахунок заборгованості зі сплати авторської винагороди [PERSON] п/нНомер корисної моделіНомер договоруРік користуванняЗагальна сума економічного ефектуЗагальна сума винагородиВиплачено автору згідно положенняЗаборгованість автору 1171921063523787,9241201,518240,285493-55 залишок забоборгованості 4549083,5642213,340Пропуск строку 0 5615882,144885,28014961,76 6608330,7644583,23014861,07 23711432412371599,0732545,94010848,64 3581419,2543506,77014502,25 3273059133147270,33124668,112466,829089,23 залишок заборгованості 438713253111574549,6777,486,490Пропуск строку 0 33044935,2491598,059158,8421373,84 залишок заборгованості 541441453621157787,6264983,6215230,294264,79 залишок боргу 31188990,7365919,72019775,91 Разом:135171.04 згідно розрахунку із заборгованість по сплаті авторської винагороди [PERSON] склала: 111130,25 грн. Розрахунок заборгованості зі сплати авторської винагороди [PERSON] п/нНомер корисної моделіНомер договоруРік користуванняЗагальна сума економічного ефектуЗагальна сума винагородиВиплачено автору згідно положення Заборгованість автору 1171921063523787,9241201,518240,285493,55 залишок заборгованості 4549083,5642213,340Пропуск строку 5615882,144885,28014961,76 6608330,7644583,23014861,07 23711432412371599,0732545,94010848,64 3581419,2543506,77014502,25 3273059133147270,33124668,112466,829089,23 залишок заборгованості 438713253111574549,6777,486,490Пропуск строку 33044935,2491598,059158,8421373,84 залишок заборгованості Разом:111130,25 Згідно ст.ст. 526,527 ЦК України\~Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Стаття. 16 ЦК України\~передбачає, що Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз?яснюється,\~що\~за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.\~ У зв»язку з частковим задоволенням позову в частині стягнення заборгованості на користь [PERSON] [PERSON], [PERSON] що утворилася у наслідок порушення умов передбачених Договорами № 106 від 09.01.2007 року, № 3241 від 29.06.2010 року, 3 91 від 14.01.2009 року, № 2531 від 01.07.2009 року, № 4536 від 28.12.2009 року, суд також задовольняє частково позовні вимоги у частині інфляційних втрат та 3 відсотки річних. Клопотання представника відповідача про зменшення 3 відсотків річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача, на 80 % не підлягає задоволенню, бо наведені відповідачем відповідно до ст.551 ЦК України обставини не є виключними, та розмір неустойки не перевищує розмір заборгованості за рішенням суду за основними вимогами, позивачі та представник позивача [PERSON] - [PERSON] заперечували проти змешення розміру неустойки. (а.с. 32-38 т.2) Так за Договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192, який було складено строком на 6 (шість) років, остаточні розрахунки повинні були відбутися не пізніше 10.01.2013 року, сума заборгованості на день звернення до суду складає:35316,38 гривні. У зв'язку з несвоєчасним розрахунком за Договором, на існуючу суму боргу згідно діючого законодавства нараховуються інфляційні втрати та 3 відсотки річних, а саме: Розрахунок інфляційних витрат (договір № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192): Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період: січень 2013 січень 2016 року склав 181,461% (100, 20% х 99, 90% х 100, 00% х 100, 00 % х 100, 10% х 100, 00 % х 99, 90% х 99, 30% х 100, 00% х 100, 40% х 100, 20% х 100, 50% х 100, 20% х 100, 60% х 102, 20% х 103, 30% х 103, 80% х 101, 00% х 100, 40% х 100, 80% х 102, 90% х 102, 40% х 101, 90 % х 103, 00% х 103, 10% х 105, 30% х 110, 80% х 114, 00% х 102, 20% х 100, 40% х 99, 00% х 99, 20% х 102, 30% х 98, 70% х 102, 00% х 100, 70% х 100, 90%) Суму інфляційних втрат розраховуємо за формулою: загальна сума інфляційних втрат =(сума боргу х процент інфляції) сума боргу (35316,38 грн. х 181,461%) 35316,38 = 28769,07грн. Загальна сума інфляційних втрат за договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192, з січня 2013 року по січень 2016 року включно складає: 28769,01 грн. Розрахунок пені за ставкою 3% річних (договір № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192): Розрахунок пені за ставкою 3% здійснюється підставі на розрахунку кількості прострочених календарних днів, починаючи з наступного дня після дня закінчення дії договору, по день звернення до суду, таким чином за період з 01.01.2013 - 04.02.2016, таких днів 1130. Розмір пені за ставкою 3% річних за несвоєчасний розрахунок розраховуємо за формулою: Розмір пені за ставкою 3% річних = (3% Х суму боргу Х кількість прострочених днів) \~/ 365 (кількість днів у році) (3% х 35316,38х 1130)100 / 365 = 3280,07 грн. Загальна сума пені за ставкою 3% річних т за договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192, складає: 3280,07 грн. Разом за договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192 сума інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок склала: 32049,14 грн. За Договором № 3241 від 29.06.2010 року на використання корисної моделі за патентом № 37114, який було складено строком на 3 (три) роки, остаточні розрахунки повинні були відбутися не пізніше 30.06.2013 року, сума заборгованості на день звернення до суду складає: 25350,89. Розрахунок інфляційних витрат (Договір № 3241 від 29.06.2010 року на використання корисної моделі за патентом № 37114): Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період: з липня 2013року по січень 2016 року включно склав 181,099% (99, 90% х 99, 30% х 100, 00% х 100, 40% х 100, 20% х 100, 50% х 100, 20% х100, 60% х 102, 20% х 103, 30% х 103, 80% х 101, 00% х 100, 40% х 100, 80% х 102, 90% х 102, 40% х 101, 90% х 103,00% х 103, 10% х 105, 30% х 110, 80% х 114,00% х 102, 20% х 100, 40% х 99, 00% х 99, 20% х 102, 30% х 98, 70% х 102, 00% х 100, 70% х 100, 90%) Суму інфляційних втрат розраховуємо за формулою: загальна сума інфляційних витрат =(сума боргу х процент інфляції) сума боргу (25350,89 грн. х 181,099%) 25350,89 = 20559,27 грн. Загальна сума інфляційних втрат за договором № 106 від 09.01.2007 року на використання корисної моделі за патентом № 17192, складає: 20559,27 грн. Розрахунок пені за ставкою 3% річних (Договір № 3241 від 29.06.2010 року на використання корисної моделі за патентом № 37114): Розрахунок пені за ставкою 3% здійснюється підставі на розрахунку кількості прострочених календарних днів, починаючи з наступного дня після дня закінчення дії договору, по день звернення до суду, таким чином за період з 01.07.2013 - 04.02.2016, таких днів 949. Розмір пені за ставкою 3% річних за несвоєчасний розрахунок розраховуємо за формулою: Розмір пені за ставкою 3% річних = (3% Х суму боргу Х кількість прострочених днів) \~/ 365 (кількість днів у році) (3% х 25350,89х 949) / 365 = 1977,37 грн. Загальна сума пені за ставкою 3% річних т за договором № 3241 від 29.06.2010 року на використання корисної моделі за патентом № 37114, складає: 1977,37 грн. Разом за договором № 3241 від 29.06.2010 року на використання корисної моделі за патентом № 37114 сума інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок склала: 22\~536,64грн. За Договором № 91 від 14.01.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 27305, який було складено строком на 3 (три) роки, остаточні розрахунки повинні були відбутися не пізніше 15.01.2015 року, сума заборгованості на день звернення до суду складає: 29089,23. Розрахунок інфляційних витрат (Договір № 91 від 14.01.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 27305): Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період:з січня 2012 року по січень 2016 року включно склав 181,093% (100, 20% х 100, 20% х 100, 30% х 100,00% х 99, 70% х 99, 70% х 99, 80% х 99, 70% х 100, 10% х 100, 00% х 99, 90% х 100, 20% х 100, 20% х 99, 90% х 100, 00% х 100, 00% х 100,10% х 100, 00% х 99,90% х 99, 30% х 100, 00% х 100,40% х 100, 20% х 100, 50% х 100, 20% х 100, 60% х 102, 20% х 103, 30% х 103, 80% х 101, 00% х 100, 40% х 100, 80% х 102, 90% х 102, 40% х 101, 90% х 103, 00% х 103, 10% х 105, 30% х 110, 80% х 114, 00% х 102, 20% х 100, 40% х 99, 00% х 99, 20% х 102, 30% 98, 70% х 102, 00% х 100, 70% 100, 90%) Суму інфляційних втрат розраховуємо за формулою: загальна сума інфляційних витрат =(сума боргу х процент інфляції) сума боргу (29089,23 грн. х 181,093%) 29089,23 = 23589.44 грн. Загальна сума інфляційних втрат за договором № 91 від 14.01.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 27305, складає: 23589,44 грн. Розрахунок пені за ставкою 3% річних (Договір № 91 від 14.01.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 27305): Розрахунок пені за ставкою 3% здійснюється підставі на розрахунку кількості прострочених календарних днів, починаючи з наступного дня після дня закінчення дії договору, по день звернення до суду, таким чином за період з 01.01.2012 - 04.02.2016, таких днів 1496. Розмір пені за ставкою 3% річних за несвоєчасний розрахунок розраховуємо за формулою: Розмір пені за ставкою 3% річних = (3% Х суму боргу Х кількість прострочених днів) \~/ 365 (кількість днів у році) (3% х 29089,23 х 1496) / 365 = 3576,78грн. Загальна сума пені за ставкою 3% річних т за договором № 91 від 14.01.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 27305, складає: 3576,78грн. Разом за договором № 91 від 14.01.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 27305 сума інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок склала: 27166,22 грн. За Договором № 2531 від 01.07.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 38713, який було складено строком на 3 (три) роки, остаточні розрахунки повинні були відбутися не пізніше 02.07.2012 року, сума заборгованості на день звернення до суду складає: 21373,84 гривні. Розрахунок інфляційних витрат (Договір № 2531 від 01.07.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 38713): Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період: з липня 2012 по січень 2016 року включно склав 180,916% (99, 80% х 99, 70% х 100, 10% х 100, 00% х 99, 90% х 100, 20% х 100, 20% х 99, 90% х 100, 00% х 100, 00% х 100, 10% х 100,00% х 99, 90% х 99, 30% х 100, 00% х 100, 40% х 100, 20% х 100, 50% 100, 20% х 100, 60% х 102, 20% х 103, 30% х 103, 80% х 101, 00% х 100, 40% х 100, 80% х 102, 90% х 102, 40% х 101, 90% х 103,00% х 103, 10% х 105, 30% х 110, 80% х 114, 00% х 102, 20% х 100, 40% х 99, 00% х 99, 20% х 102, 30% х 98, 70% х 102, 00% х 100,70% 100, 90%). Суму інфляційних втрат розраховуємо за формулою: загальна сума інфляційних витрат =(сума боргу х процент інфляції) сума боргу (21373,84 грн. х 180,916%) 21373,84 =17294,76 грн. Загальна сума інфляційних втрат за договором № 2531 від 01.07.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 38713, складає: 17294,76 грн. Розрахунок пені за ставкою 3% річних (Договір № 2531 від 01.07.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 38713): Розрахунок пені за ставкою 3% здійснюється підставі на розрахунку кількості прострочених календарних днів, починаючи з наступного дня після дня закінчення дії договору, по день звернення до суду, таким чином за період з 02.07.2012 - 04.04.2016, таких днів 1314. Розмір пені за ставкою 3% річних за несвоєчасний розрахунок розраховуємо за формулою: Розмір пені за ставкою 3% річних = (3% Х суму боргу Х кількість прострочених днів) \~/ 365 (кількість днів у році) (3% х 21373,84 х 1314) / 365 = 2308,37 грн. Загальна сума пені за ставкою 3% річних т за договором № 2531 від 01.07.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 38713, складає: 2308,37 грн. Разом за Договором № 2531 від 01.07.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 38713 сума інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок склала: 19603,13грн. За Договором № 4536 від 28.12.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 41441, який було складено строком на 3 (три) роки, остаточні розрахунки повинні були відбутися не пізніше 29.12.2012 року, сума заборгованості на день звернення до суду складає: 24040,70. Розрахунок інфляційних витрат (Договір № 4536 від 28.12.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 41441): Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період: З січня 2013 по січень 2016 року склав 181,461% (100, 20% х 99, 90% х 100, 00% х 100, 00% х 100, 10% х 100, 00% х 99, 90% х 99, 30% х 100, 00% х 100, 40% х 100, 20% х 100, 50% х 100, 20% х 100, 60% х 102, 20% х 103, 30% х 103, 80% х 101, 00% х 100, 40% х 100, 80% х 102, 90% 102, 40% х 101, 90% х 103, 00% х 103, 10% х 105, 30% х 110, 80% х 114, 00% х 102, 20% 100, 40% х 99, 00% х 99, 20% х 102, 30% х 98, 70% х 102, 00% х 100, 70% х 100, 90%). Суму інфляційних втрат розраховуємо за формулою: загальна сума інфляційних витрат =(сума боргу х процент інфляції) сума боргу (24040,70 грн. х 181,461%) 24040,70 = 19583,79 грн. Загальна сума інфляційних втрат за договором № 4536 від 28.12.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 41441, складає: 19583,79 грн. Розрахунок пені за ставкою 3% річних (Договір № 4536 від 28.12.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 41441): Розрахунок пені за ставкою 3% здійснюється підставі на розрахунку кількості прострочених календарних днів, починаючи з наступного дня після дня закінчення дії договору, по день звернення до суду, таким чином за період з 01.01.2013 - 04.02.2016, таких днів 1130. Розмір пені за ставкою 3% річних за несвоєчасний розрахунок розраховуємо за формулою: Розмір пені за ставкою 3% річних = (3% Х суму боргу Х кількість прострочених днів) \~/ 365 (кількість днів у році) (3% х 24040,70 х 1130) / 365 = 2232,82грн. Загальна сума пені за ставкою 3% річних т за договором № 4536 від 28.12.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 41441, складає: 2232,82 рн. Разом за Договором № 4536 від 28.12.2009 року на використання корисної моделі за патентом № 41441 сума інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок склала: 21816,57грн. Разом за договорами № 106 від 09.01.2007 р., № 3241 від 29.06.2010 р. , № 91 від 14.01.2009 р., №2531 від 01.07.2009 р. , 4536 від 28.12.2009р., інфляційних витрат та пені за ставкою 3% річних за несвоєчасний розрахунок [PERSON], [PERSON] з Відповідача стягненню підлягають по 123170,92 гривні кожному, та [PERSON] 101354,35 гривень (за договорами № 106 від 09.01.2007 р., № 3241 від 29.06.2010 р. , № 91 від 14.01.2009 р., №2531 від 01.07.2009 р. відповідно). Також позивачі зверталися до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди у сумі по 2000 гривень кожному. В цій частині рішення суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, у зв»язку з тим, що стягнення моральної шкоди договорами між позивачами та відповідачем не передбачено, та також не передбачено законом. Так, в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1096,20 грн. У відповідності до ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~до судових витрат належать, в тому числі, витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правову допомогу, понесені позивачем [PERSON] , а саме: складання позовної заяви, надання юридичної консультації , підготовка правової позиції по справі, підрахунок заборгованості, інфляційних втрат та 3-х відсотків річних, складає 1096,20 гривень. Позивач [PERSON] має право на відшкодування судових витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Виходячи з наведеного, суд вважає, що витрати за надання правової допомоги підлягають задоволенню у сумі 1096,20 гривень та саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідача. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорційно до задоволених вимог. Представник відповідача в судовому засіданні звернувся з клопотанням про розстрочку виконання рішення суду на чотири місяці рівними платежами щомісячно, вказуючи на те, що з кінця 2013 року в соціально політичному середовищі України відбулися кардинальні зміни, що склали негативний вплив на економіку. Серед негативних наслідків падіння виробництва, недоотримання запланованих прибутків, зростання вартості долару США по відношенню до гривні, пряма агресія в регіоні з боку Російської Федерації. Позивачі та їх представник заперечували проти розстрочки виконання рішення, вказували що підприємство працює та користується їх виробами, та отримує за це великий економічний ефект, що вимірюється міліонами гривень на рік. Відповідно до ст. 373 ЦПК України, суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання рішення, з пояснень відповідача вбачається, що ПАТ «ММК [PERSON]» працює, суд не вбачає виключної підстави у розстрочки виконання рішення суду, та відмовляє у розстрочці виконання рішення суду. (а.с.93-94т.2)

Outcome: partial