Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Комунальне підприємство «Житсервіс - 2» (далі - КП «Житсервіс-2») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснивши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 47,3 кв.м. та не користується пільгами по оплаті комунальних послуг. Будинок знаходиться на обслуговуванні КП «Житсервіс-2». Відповідач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за обслуговування та утримання будівлі та приналежних до неї території. Але оплата відповідачем не проводиться, в зв'язку з чим, станом на 1 січня 2015 року заборгованість складає 1598грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судові витрати. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов не визнав, підтримав раніше надані заперечення, в яких вказував, що послуги з боку позивача надаються не в повному обсязі, він та інші мешканці дому зверталися до позивача з актами претензіями щодо якості наданих послуг. Договір про надання послуг з позивачем уклав лише в жовтні 2014 року, тому визнає вимоги починаючи с цього періоду, але лише в частині послуг, бо інші не надавалися. З урахуванням заяви відповідача, суд розглядає справу за його відсутності. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового засідання, суд вважає позов підлягаючим задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 47,3 кв.м. та не користується пільгами по оплаті комунальних послуг. Будинок знаходиться на обслуговуванні КП «Житсервіс-2» (а.с.7,8). Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" КП «Житсервіс-2» є виконавцем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. У порушення ст.ст.20,21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у період з січня 2008 року по липень 2013 року відповідач не сплачував КП «Житсервіс-2» кошти за надані послуги регулярно, лише частково, а з липня 2013 року по січень 2015 року не сплачував їх взагалі, що відображено в розрахунку заборгованості (а.с.5). Неукладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі та не проживання відповідачкі у квартирі, що є її власністю не звільняє відповідача від обов'язку оплачувати надані послуги. КП «Житсервіс-2» нараховувало щомісяця відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак останній не сплачував кошти за вказані послуги в повному обсязі, унаслідок чого в нього виникла заборгованість. Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні, тому що надані копії актов складені з порушенням встановленого порядку - за відсутності представника КП «Житсервіс-2». Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач КП «Житсервіс-2» надав розрахунок заборгованості відповідача за період з 1 січня 2008 року по 1 січня 2015 року, який підтверджений відповідними документами. Згідно розрахунку заборгованість складає 1598грн. Відповідач не надав суду докази про сплату заборгованості у вказаних сумах. Також відповідач не надав доказів належних та допустимих у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України в підтвердження своїх заперечень про не отримання послуг, окрім власних пояснень. Так, він не надав доказів неправильності розрахунків та неякісності надання послуг з боку позивача. Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved