Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

10 грудня 2013 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 24 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 12М/11, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 82 337,94 гривень. З метою забезпечення виконання договірних зобов'язань 24 червня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого відповідач передав у заставу ПАТ КБ «Приватбанк» належне йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] майно - вантажний фургон, марки Mercedes-benz, модель 608 D, білого кольору, 1986 року виписку, тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 22 серпня 2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ Веремеєнко О.В. було винесено постанову та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], на підставі виконавчого листа № 2/0538/1659 виданого 17.12.2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "ВТБ Банк" заборгованості за кредитним договором. Право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло - 24 червня 2011 року, постанову Орджонікідзевським ВДВС Маріупольського МУЮ було винесено у 2013 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Представник позивача вважає, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на користь стягувача, а саме ПАТ «ВТБ Банк», який не є заставодержателем. На підставі викладеного, представник позивача, просить суд звільнити з під арешту заставлене майно, а саме: вантажний фургон, марки Mercedes-benz, модель 608 D, 1986 року виписку, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язанні з обмеження ПАТ КБ «Приватбанк» права розпоряджатися вантажним фургоном, марки Mercedes-benz, модель 608 D, 1986 року виписку, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а також стягнення судових витрат з відповідачів в розмірі 229,40 гривень. 27 березня 2014 року на адресу суду від представника позивача Пархоменко М.О. (що діє на підставі довіреності) надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд виключити ПАТ «ВТБ Банк» з коло відповідачів та включити в склад третіх осіб, а також звільнити з під арешту заставлене майно, а саме: вантажний фургон, марки Mercedes-benz, модель 608 D, 1986 року виписку, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язанні з обмеження ПАТ КБ «Приватбанк» права розпоряджатися вантажним фургоном. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 гривень покласти на відповідача [PERSON] В судовому засіданні представник позивача Пархоменко М.О., що діє на підставі довіреності підтримала уточнену позовну заяву, дала пояснення аналогічні викладені в заяві та просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання неодноразово не з'явився, за невідомих суду причин про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать судові повідомлення, які маються в матеріалах справи. Представник третьої особи Вишневський В.І. що діє на підставі довіреності, не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог позивача. Представник третьої особи, Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, до судового засідання не з'явився, за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 24 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 12М/11, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 82 337,94 гривень (а.с.5 -11). З метою забезпечення виконання договірних зобов'язань 24 червня 2011 року між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого відповідач передав у заставу ПАТ «Приватбанк» належне йому на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] майно - вантажний фургон, марки Mercedes-benz, модель 608 D, 1986 року виписку, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.11 -15). Згідно витягу з Державного реєстру обмежень рухомого майна за № 42684405 від 28 листопада 2013 року, державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ Веремеєнко О.В. 22 серпня 2013 року було винесено постанову та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], [INFO] (а.с. 16-18). На підставі виконавчого листа № 2/0538/1659 виданого 17.12.2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "ВТБ Банк" заборгованості за кредитним договором державним виконавцем Веремеєнко О.В. було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження від 22.08.2013 року (а.с. 19). Статтею 575 ЦК України визначено, що закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третьої особі. Правила про окремі види застав встановлюється законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", заставодержатель має право звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачам в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Постановою Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" визначено, що при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави. В даному випадку право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло - 24 червня 2011 року, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена 22 серпня 2013 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави. Однак, на момент накладення арешту на майно державний виконавець не з'ясував, що спірний автомобіль перебуває в заставі з метою забезпечення виконання ним кредитного зобов'язання. Згідно Інструкції "Про проведення виконавчих дій " № 512/5 від 02.04.2012 року та ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено в разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. На підставі викладеного, суд вважає необхідним зняти арешт з рухомого майна - вантажного фургона, марки Mercedes-benz, модель 608 D, 1986 року виписку, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який накладений на підставі постанови Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 22 серпня 2013 року. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині заборони органам державної виконавчої служби вчиняти будь які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпорядження відносно спірного автомобіля, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а не тих, що можуть бути порушені у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповіда ча на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 гривень. На підставі ст. 52, 54, 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 16,20 Закону України «Про заставу», Інструкції "Про проведення виконавчих дій " № 512/5 від 02.04.2012 року,

Outcome: approved