Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач вернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5032202, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 05.01.2019 року о 16:35 в на автодорозі Кочерів - Привороття Житомирської обл., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (Відповідач), та автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Висновком автотоварознавчого дослідження про визначення вартості ремонту колісного транспортного засобу від 05.02.2020 року, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 29.01.2019 року по справі №275/51/19 вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №01440-02 від 08.02.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 29 256 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням №8305 від 04 квітня 2019 року. Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК«ВУСО» склав 29 256 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 47 коп. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за Полісом №АМ/1320621 в ПрАТ "СК "УСГ", то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ "СК "УСГ" з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ПрАТ "СК "УСГ" відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих Відповідачем збитків в розмірі 20 350 (двадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 05 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом №АМ/1320621 склала: 8 906 грн. 42 коп. 15.07.2020 року, між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір №15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №5032202-02-10-01 від 10.10.2018 року. Враховуючи вищевикладене, позивач Фізична особа-підприємець [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму збитків у порядку регресу у розмірі 8 906 грн. 42 коп. та судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, своїм право на подання відзиву та надання доказів не скористався. Заяв та клопотань до суду не подав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Встановлено, що 05.01.2019 року о 16 годині 35 хвилин на автомобільній дорозі Кочерів-Приворіття, а саме 900 м. до ТОВ "Колос", [PERSON] керував автомобілем марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини та стан транспортного засобу, в результаті чого допустив виїзд автомобіля на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем Део, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався назустріч, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів. Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2019 року у справі № 275/51/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень. 10.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №5032202, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Договору №5032202 від 10.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] були застраховані. За договором страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: дорожньо-транспортної пригоди, що сталася внаслідок зіткнення застрахованого ТЗ з іншим транспортним засобом - учасником ДТП, яке сталося з вини водія іншого ТЗ-учасника ДТП, особа та вина якого встановлена у порядку, визначеному законом. Згідно Рахунку № КО-0000030 від 14.01.2019 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] », склала 30118 грн. 50 коп. Виконуючи зобов`язання за укладеним Договором страхування, на підставі страхового акту №01440-02 від 08.02.2019 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 29 256 грн. 47 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8305 від 04 квітня 2019 року та провело оплату відновлювального ремонту на суму 30118, 58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3257 від 08 лютого 2019 року. Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу «ВАЗ 21011» державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована за Полісом №АМ/1320621 в ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група". ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ "СК "УСГ" з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 30118, 58 грн., за наслідками розгляду якого, ПрАТ "СК "УСГ" відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих Відповідачем збитків в розмірі 19736 грн. 30 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 9070 від 12.04.2019 року на суму 16164,80 грн. та № 10067 від 08.04.2020 року на суму 3571,50 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом №АМ/1320621 склала: 10382 грн. 28 коп. 15.07.2020 року, між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір №15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до п. 2.1. якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Згідно додатку до договору, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №5032202-02-10-01 страховий акт № 01440/1-02 в сумі 8906,42 грн.. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до роз`яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред`явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). У зв`язку з виплатою страхового відшкодування та переуступкою права вимоги Фізична особа-підприємець [PERSON] (Новий кредитор) набув прав вимоги про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо [PERSON] , в межах переуступленого права вимоги та заявлених позовних вимог, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка зобов`язана сплатити потерпілому фактично заподіяну шкоду. За таких обставин суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і слід стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суму страхового відшкодування в порядку регресу розмірі заявлених позовних вимог в сумі 8906,42 грн.. Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З наявних матеріалів вбачається, що адвокат надав відповідно до розділу 1 договору про надання правової допомоги від 30 січня 2019 року правничу допомогу, яка оплачена згідно платіжного доручення від 07.09.2020 на суму 4 000 грн. Вказані витрати відповідають умовам договору про надання правової допомоги адвокатом, підтверджуються наявними матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Враховуючи надані суду докази, що свідчать про витрати позивачем на правничу допомогу, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, до стягнення підлягає сума судових витрат в розмірі 4000, 00 гривень. Дані витрати підтверджуються доказами і є обґрунтованими. Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати які складаються із суми сплаченого збору підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача в розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved