Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27 березня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем БМВ, д/н [NUMBER], внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження. Постановою Любешівського районного суду Волинської області [PERSON] було визнано винним у скоєному ДТП. Згідно полісу обов"язкового страхування №1467019 цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ „УСК „Гарант-авто". Згідно звіту №451 експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу БМВ, д/н [NUMBER] внаслідок ДТП становить 28 260,39 грн.. На підставі страхового акту ПАТ „УСК „Гарант-авто" сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу БМВ, д/н [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 24 984,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2014 року. Відповідно до відомостей ДАІ №9176834 [PERSON] відмовився від перевірки на стан алкогольного сп"яніння. Претензія до [PERSON] про добровільне погашення заборгованості залишилась без задоволення. Жодних коштів в рахунок заборгованості від відповідача не надходило. ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-авто" в особі Одеської філії просить стягнути з відповідача на свою користь виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 24 984, 61 грн. та судові витрати покласти на відповідача. В судове засіданні представник позивача не з'явився, подали письмову заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON]С в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] 27 березня 2013 року о 00 год. 30 хв. в м. Одеса по вул.. Єкатерининська керував автомобілем марки ВАЗ -2107 номерний знак [NUMBER] та не вибрав безпечну швидкість і скоїв наїзд на припаркований автомобіль БМВ-530, номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1, п.13.1 ПДР, внаслідок чого автомобілі ВАЗ-2107, номерний знак [NUMBER] та БМВ-530, номерний знак [NUMBER] отримали механічні пошкодження. За скоєння ДТП постановою Любешівського районного суду Волинської області від 17.05.2013 року [PERSON], відповідача у справі, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, чим доведено його вину у скоєному ДТП. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу БМВ, державний номер [NUMBER] склала 28260 грн. 39 коп., що підтверджується висновком №451 від 09.04.2013 року експертного автотоварознавчого дослідження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ „УСК „Гарант-авто" згідно полісу №АЕ/1467019. На підставі страхового акту ПАТ „УСК „Гарант-авто" сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу БМВ, д/н [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 24 984 грн. 61 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1367 від 22.01.2014 року. Крім цього, за відомостями №91176834, сформованими АІПС ДТП станом на 12.07.2013 року, [PERSON] відмовився від перевірки на стан сп"ягніння. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Любешівського районного суду від 17.05.2013 року. Відповідно ст. 1187 ЦК України власник автомобіля, як джерела підвищеної небезпеки, зобов'язаний відшкодувати шкоду заподіяну автомобілем, а відповідно ст. 1166 цього Кодексу завдана шкода відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, якою є ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», яка оплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», відшкодувала потерпілому шкоду, яку йому заподіяв відповідач [PERSON], то до нього переходить право вимоги стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, а відмова відповідача від повернення боргу порушує майнові права позивача. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 249 грн. 85 коп., що підтверджується платіжним дорученням про його оплату. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved