Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, покликаючись на те, що працюючи у відповідача, при звільненні їй повинні були виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з липня 2011 року. Оскільки відповідач добровільно не виплачує середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 63337 гривень 56 копійок. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] 25 липня 2011 року звільнено з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, що стверджується наказом № 187/к від 20.07.2011 року. Згідно наказу № 187/к від 20.07.2011 року про звільнення [PERSON], бухгалтерії наказано провести з останньою повний розрахунок і виплатити грошову компенсацію за 25 календарні дні невикористаної відпустки в період з 06 липня 2010 року по 25 липня 2011 року. Із довідки № 131 від 31 жовтня 2013 року, виданої головою ліквідаційної комісії ДАП "Львівські авіалінії", середня заробітна плата за два місяця в [PERSON] на ДАП «Львівські авіалінії» становить 2159 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 115 ч.1 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 116 ч.1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки відповідачем при звільненні позивача [PERSON] не виплачено середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, враховуючи положення розділу 4 "Порядку обчислення середньої заробітної плати" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, виходячи з розрахунку, що середньоденний заробіток позивача складав 110,73 гривень, загальна кількість робочих днів затримки розрахунку становить 572 днів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 63337,56 гривень середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved