Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В обгрунтуванння позову позивач посилається на те, що 9.07.2007 року укладено договор №НМН0АЕ00007587 про отримання кредиту в розмірі 33096,93 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 6.07.2012 року. За даним договором є заборгованність станом на 11.09.2015 року у розмірі 36523,17 долари США, що за курсом 21.739 відповідно до службового розпорядження НБУ складає 793978,65 грн., яка складається з: 13401,55 долари США - заборгованність за кредитом; 8421,98 долари США - заборгованність по процентам за користування кредитом; 13817,39 долари США - пеня за несвоєчасне виконання договору; 882,25 долари США - заборгованність з комісії. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого позичальник надав в заставу автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В порушення вимог ст.526 ЦК України позичальник зобов"язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в банк не передав. В порушення умов договору позичальник [PERSON] реалізував заставний автомобіль [PERSON] ПАТ "Приват Банк" згоду на відчуження рухомого майна не давав. Зважаючи на ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи, просить звернути стягнення на предмет застави, відповідно до договору застави від 9.07.2007 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач і його представник у судове засідання не з"явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що 9.07.2007 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір №НМН0АЕ00007587, відповідно до якого було отримано кредит в розмірі 33096,93 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,8 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення 6.07.2012 року. В порушення зазначених норм та умов договору, [PERSON] зобов"язання за договором належним чином не виконав, не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованності за кредитом. Станом на 11.09.2015 року заборговіанність становить 36523,17 долари США, що за курсом 21.739, відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.09.2015 року, становить 793978,65 грн. яка складається з: -13401,55 долари США - заборгованність за кредитом; - 8421,98 долари США - заборгованність по процентах за користування кредитом; - 13817,39 долари США - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за кредитом; - 882,25 долари США - заборгованність з комісії. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором, ПАТ "Приват Банк" і [PERSON] уклали 9.07.2007 року договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON] надав у заставу автомобіль BMW 740 1999 року випуску, реєстраційний номер ВХ1829, що належав на праві власності(а.с.15-23). Згідно ст.24 ЗаконуУкраїни "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ПАТ "ПриватБанк" зареєстрував у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про зверення на предмет іпотеки (а.с.24-25). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов"язань за кредитним договором, або за договором застави заставордавець зобов"язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищевказаних вимог закону та умов договору, [PERSON] зобов"язань за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задоволити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодежатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 ЗУ "Про заставу"). Звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду, третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч.6 ст.20 ЗУ "Про заставу"). Згідно з договором застави звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержатилем договору купівлі-продажу предмета застави від імені застоводавця. В ст.27 Закону України "Про заставу" вказано, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазаначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Крім того, відповідно до вимог ст.9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. З виписки по транспортному засобу по "НАНС ДАІ" встановлено, що 21.05.2015 року було проведено перереєстрацію транспотного засобу на [PERSON] (а. с.46-47). В судоовму засіданні встановлено, з пояснення представника позивача, що вони не давали згоди на відчуження рухомого майна [PERSON] без збереження обтяження. Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов"язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов"язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова місьтиться в договорі застави. Відповідно до ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави, в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї з процедур передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються стронами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В ст.3 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд вважає, що спосіб захисту своїх прав обраний ПАТ "ПриваБанк" відповідає вимогам закону. Зазначена норма Закону вказує на те, що застава автомобіля зберегла свою силу при переході права власності на нього відповідачу, і незважаючи на те, що він договору застави з банком не укладав, саме він є власником даного автомобіля і є належним відповідчем. Позивач вчинив всі належні від нього дії, тобто зареєстрував обтяження на автомобіль у виді заборони відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 14.07.2007 року направлені на забезпечення можливого стягнення на предмет застави і відчуження заставного автомобіля сталося не з вини позивача. Відповідач [PERSON] при придбанні автомобіля мав можливість перевірити у Державному реєстрі обтяжень наявність обтяження щодо автомобіля. Суд вважає, що застосування позовної давності щодо спору не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Суд вважає, що посилання на те, що позивач втратив заставу, не заслуговує на увагу, оскільки предмет застави втрачено не було, а сама застава на підставі ст.27 Закону України "Про заставу" зберегла силу.

Outcome: approved