Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Брус Майстер" про зобов'язання сплатити борг в сумі 150 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. (а.с.6). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що у березні 2012 року працював у ТОВ "Брус Майстер", виконуючи послуги по ремонту комп'ютера. Зазначає, що [PERSON] не виплатила кошти після ремонту комп'ютера, але звинуватила у його пошкодженні. Крім того, відмовилась складати будь-які документи стосовно виконання наданих послуг, порушивши при цьому ст..ст.24, 94 КЗпП України, ст.ст.15, 24 Закону України «Про оплату праці». Вказує, що відповідачем було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює в 50 000 грн, оскільки шкода полягає в порушенні його прав щодо оплати праці, незаконному обвинуваченні у пошкодженні обладнання, що привело до моральних страждань. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю, при цьому посилався на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити за безпідставністю позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до норм частини 2 статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до пояснень сторін, [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ТОВ "Брус Майстер". Дана обставина визнається сторонами, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто на висунутих певних теоріях, гіпотезах, зв'язках між ними тощо, які не тільки не підтверджуються жодними фактичними даними, а й потребують самостійного доказування. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін , третіх осіб, їх представників, допитаних, як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. У матеріалах справи відсутні докази, які дають підставу вважати, що між сторонами були трудові відносини, що є підставою суду застосовувати положення КЗпП України. Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями ст. 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. За таких підстав, всупереч ст. 3 ЦПК України, позивач не довів факту порушення його трудових прав, адже не надав належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо стягнення 150 грн за виконану роботу, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність між сторонами трудових відносин, не підлягають задоволенню й інші вимоги позивача як такі, що є похідними від вимог про стягнення коштів, а саме про відшкодування моральної шкоди. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed