Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплозабезпечення в сумі 11876,74 гривень та понесених судових витрат, зазначивши, що відповідачі проживають в [ADDRESS] , в житловому будинку, який приєднано до централізованої системи опалення, теплопостачання якого здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин. Відповідачі відмовляються сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання та мають заборгованість в розмірі 11876,74 грн., за період з жовтня 2016 року по серпень 2019 року, яку добровільно погашати не бажають. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачами не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідачів за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади. За таких обставин справу розглянуто на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідачі є споживачем послуг позивача, оскільки проживають в будинку, приєднаного до мережі теплопостачання. Згідно вимог ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно ст.ст.16,19,26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Статтею 29 вказаного Закону передбачено надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. З матеріалів справи слідує, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання води сторонами не укладався, однак відповідно до ст.21 вказаного Закону зобов`язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконаця, так і споживача. Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів у виді надання послуг, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги. Положеннями ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67,68,162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач ( власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За нормами ст.64 ч.1 Житлового кодексу України - "Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору". За надані послуги відповідачі не сплачують, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 11876,74 гривень, згідно особового рахунку. Невиконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним. Нараховану позивачем суму заборгованості відповідачі не оспорили та не спростували. Враховуючи вищевказане, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Понесені позивачем судові витрати стягуються з відповідачів.

Outcome: approved