Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 18.11.2006 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14 (далі житловий будинок, домоволодіння). Позивач, [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли, проте не в змозі її оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. В травні 2008 року помер [PERSON], який за життя так і не оформив на своє ім'я спадкове майно отримане після смерті [PERSON] Після його смерті спадщину за законом прийняла позивач та [PERSON] Оскільки позивач не може оформити в нотаріуса майно отримане у спадок після смерті [PERSON] та [PERSON]Ф, це стало підставою для її звернення до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову, справу просила розглянути у її відсутність. Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 18.11.2006 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14. З матеріалів Спадкової справи № 16/07 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла позивач, [PERSON] (дочка) та [PERSON] (чоловік). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. 27.05.2008 року помер [PERSON], який за життя так і не оформив на своє ім'я спадкове майно отримане після смерті [PERSON] З матеріалів Спадкової справи № 652/2008 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла позивач та [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Позивач не в змозі оформити в порядку спадкування на своє імя 1/2 частку домоволодіння отриману у спадок після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавів на зазначене спадкове майно. Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З Технічного паспорту (а.с. 6-10) слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями були збудовані в 1974-1989 роках. На час будівництва домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі Інструкція від 31.01.1966 року), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Домоволодіння за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Лермонтова, 14 за даними КП "ВООБТІ" зареєстровано за [PERSON]. Таким чином, [PERSON] набула статусу власника житлового будинку у відповідності до законодавства, яке діяло на час набуття нею права власності. У зв'язку з цим, після смерті [PERSON] її спадкоємці успадкували по 1/3 частки домоволодіння кожний. Оскільки [PERSON] помер так і не оформивши на своє ім'я спадкове майно набуте після смерті [PERSON], зокрема 1/3 частки домоволодіння, до позивача та [PERSON] як його спадкоємів за законом перейшло право на оформлення отриманої ним спадщини на своє ім'я. Таким чином позивач успадкувала після смерті [PERSON] і [PERSON] в загальному 1/2 частки домоволодіння. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved