Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 1819,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Києва від 07.11.2016 року стягнуто з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 25 118,41 грн, середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 58 286,67 грн (з утриманням з цих сум обов`язкових платежів і зборів), компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн, разом 86 405,08 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2016 року змінено в частині розміру заборгованості по заробітній платі, який підлягає стягненню з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» на користь [PERSON] , зменшено його розмір з 25 118,41 грн до 2 912,73 грн, та в частині розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, зменшено з 58 286,67 грн до 18 930,87 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2017 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року скасовано, справу повернуто на новий розгляд до суд апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2016 року у в частині стягнення з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі - змінити, зменшивши її розмір з 25 118, 41 грн до - 17 832,86 грн. з відповідною зміною стягнутої загальної суми грошових коштів за рішенням суду з 86 405,08 грн до - 79 119,53 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. На виконання вказаного рішення Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 18.12.2018 року видано виконавчий лист, який звернуто до виконання. Відповідач виплатив на користь позивача кошти за рішенням суду 06.02.20219 року. 27.11.2019 року рішенням Святошинського районного суд м. Києва стягнуто Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час затримки виплати при звільненні у сумі 117 595,16 грн. Рішення судів виконані, проте за умовами зарахування на рахунок позивача Ощадбанк брав комісію 1% у розмірі 1 819, 25 грн, які і просить стягнути з відповідача на свою користь. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 10). Справу передано судді 10.03.2021 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2021 року відкрито провадження у справі постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 12). Відповідач ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву з додатками отримав 19.04.2021 року, що підтверджується відповідною відміткою у зворотньому повідомленні (а.с. 15). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про залишення позову без задоволення з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. З матеріалів справи вбачається, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 18.12.2018 року видано виконавчий лист про стягнення з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі 17 832,86 грн, середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 58286,67 грн. (з утриманням з цих сум обов`язкових платежів і зборів), компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн, а разом 79 119,53 грн (а.с. 4 Святошинським районним судом м. Києва 15.01.2020 року видано виконавчий лист про стягнення з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час затримки виплати при звільненні у сумі 117 595,16 грн (а.с. 5) 06.02.2019 року Державний-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «Дніпроагропроект» здійснив виплату на користь [PERSON] у розмірі 64 276,22 грн сума комісії 642,76 грн (виплата 63633,46 грн) (а.с. 6). 12.02.2020 року Державний-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «Дніпроагропроект» здійснив виплату на користь [PERSON] у розмірі 116 605,85 грн сума комісії 1166,06 грн (виплата 115 439,79 грн) (а.с. 7). 30.03.2020 року Державний-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «Дніпроагропроект» здійснив виплату на користь [PERSON] у розмірі 989,31 грн сума комісії 9,89 грн (виплата 979,42грн) (а.с. 8). Таким чином, всього при зарахуванні сума комісії склала 1 819,00 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (зі змінами та доповненнями), чинний на час виникнення правовідносин, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Так, для зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам органи Державної виконавчої служби відкривають депозитні рахунки в органах Державної казначейської служби України у національній валюті. Списання та перерахування коштів з таких рахунків здійснюються тільки в безготівковій формі на підставі платіжних доручень. Грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Після надходження коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби державний виконавець здійснює заходи для виплати цих коштів стягувачу в порядку, передбаченому ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження". За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум. Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, державний виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов`язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача). Отже, перерахунок 64 276,22 грн, 116 605,85 грн та 989,31 грн на картковий рахунок, реквізити якого стягувач [PERSON] вказав у своїй заяві, державний виконавець здійснив у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом та відповідно до положень ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень. При цьому, утримання банком 642,76 грн, 1 166,06 грн та 9,89 грн комісії при здійсненні зарахування 64 276,22 грн, 116 605,85 грн та 989,31 грн на картковий рахунок є питанням договірних відносин між [PERSON] та установою банку. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач зазначає, що рішення судів виконані, а тому стягнення заявленої ним суми з відповідача призведе до подвійного стягнення, що є неприпустимим. Відповідно до положень ст. 51 ЦПК України, суд має право залучати співвідповідача чи замінити первісного відповідача лише за наявності відповідного клопотання позивача. Позивач не пред`явив позов до належного відповідача та не скористався правом на заміну відповідача на належного або подання клопотання про його залучення до участі у справі в порядку статті 51 ЦПК України. Тому, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для задоволення заявлених позовних вимог, таким чином позовні вимоги є безпідставним та необґрунтованим, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, суд, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про захист прав споживачів, вважає належним віднести судові витрати на рахунок держави. На підставі викладеного, ст. ст. 6-13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed