Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

24 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі з 13.08.1996 року, рішенням Нововолинського міського суду від 25 жовтня 2016 року шлюб розірвано, у шлюбі народилось троє дітей, з яких дочка Юлія , [INFO] , є ще малолітньою. Позивач вказує, що ще у 2014 році у їхньої дочки було виявлено стоматологічні проблеми, які потребували дороговартісного лікування, яке оцінювалось у 13000,00 грн. та включало в себе використання брекет-системи та ортодонтичного апарату. Позивач зазначає, що відповідач звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, хоча фактично половину часу він утримує дочку коли відповідач знаходиться за кордоном. Зазначає, що йому довелось оплатити спочатку аванс, а пізніше і повністю доплатити вартість брекет-системи, щоб не відкладати лікування дочки Юлії на утримання якої в користь відповідача відповідно до рішення Нововолинського міського суду від 18 жовтня 2019 року з нього стягуються аліменти по 2000,00 грн. в місяць починаючи з 01 березня 2019 року до досягнення дочкою повноліття. Крім того позивач у позові вказує, що з нього було стягнуто аліменти в користь відповідача, в той час коли він поніс витрати на лікування Юлії , а відповідач постійно перебувала за кордоном і він здійснював догляд за дочкою. Зазначає, що звернувся до відповідача з пропозицією щодо повернення йому половини суми оплаченого лікування дитині, однак його прохання, відповідачем було повністю проігнороване, тому звернувся до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача 5500,00 грн. додаткових витрат понесених на лікування малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути понесені по справі судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просив позовні вимоги задовольнити, пояснивши, що відповідачу було відомо про наявність у дочки Юлії стоматологічної проблеми, дитині було встановлено діагноз: кривий прикус, визначено орієнтовну суму лікування в 13000,00 грн., він оплатив уже 11000,00 грн., а узгодити дане питання із відповідачем не мав можливості оскільки остання була відсутня в Україні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві, пояснила, що діти після розірвання шлюбу проживають з нею, на момент її відсутності неповнолітня Юлія знаходиться з дідусем Тато Юлії , відповідач по справі поставив доньці Юлії брекет систему без згоди відповідача, нагальної потреби для встановлення терміново брекет-системи не було, тепер вона змушена нести в подальшому витрати та продовжити доньці лікування брекет-системою, уже оплативши лікування в ортодонта двічі в сумі 1000,00 грн. та 1500,00 грн. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах письмові докази в їх сукупності, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення частково виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Із копії довідки Стоматологічної клініки "+ 32 Перлини" від 27.09.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проходить у лікаря-ортодонта [PERSON] курс ортодонтичного лікування, діагноз: 2 клас по Енглу, верхня мікрогнатія, вестибулярне положення 23, діастема, план лікування включає використання брекет системи на верхній щелепі та ортодонтичного апарату, загальна вартість даного лікування складає: 11000,00 грн. за брекет- систему та 2000,00 грн за ретенційний ортодонтичний апарат (а.с.12). Із копій товарних чеків від 25.03.2019 року виданих [PERSON] вбачається, що внесено аванс за брекет-систему у розмірі 9000,00 грн. та доплату за брекет-систему у розмірі 2000,00 грн. (а.с.13). Із витягу з медичної карти 72 Стоматологічної клініки "Pleskota" від 11.11.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проходить у лікаря-ортодонта [PERSON] курс ортодонтичного лікування брекет-системою та знімною апаратурою з 25.03.2019 року, загальна вартість лікування складає: 20000,00 грн. (а.с.60). Згідно квитанцій лікаря-ортодонта [PERSON] від 11.03.2020 року та 13.03.2020 рокувбачається, що за стоматологічні послуги сплачено відповідно 1000,00 грн. та 1500,00 грн. (а.с.35). Із листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 28.10.2020 року вбачається, що [PERSON] перетинала державний кордон України у період з 05.03.2019 року по 25.06.2020 року включно (а.с.58). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2, 3 статті 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що сторони по справі, як позивач [PERSON] , який є батьком [PERSON] , [INFO] , так і відповідач [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] зобов`язані, як батьки неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] брати участь у додаткових витратах на дитину, по стану здоров?я та віку можуть їх нести, беручи до уваги те, що позивачем [PERSON] понесено витрати на встановлення брекет-системи неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] у розмірі 11000,00 грн. (а.с.13), відповідачем[PERSON] понесено витрати на лікування брекет-системою неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500,00 грн. (а.с.35), та те, що розрахунки даних витрат сторонами не оспорювались в судовому засіданні, тому суд враховуючи вимоги ч.1 ст.185 СК України стягує з відповідача на користь позивача 4250,00 грн. додаткових витрат на лікування неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , із розрахунку: (11000,00 грн. : 2) - (2500,00 грн. : 2) = 4250,00 грн. Відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 1000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.16-19). Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.ст. 4,5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.

Outcome: partial