Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON], третя особа: ОСББ " КУТ " про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, свої вимоги мотивувавши тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що в місті Києві відповідно до договору купівлі продажу квартири від 05 жовтня 2007 року, зареєстрованому в Київському міському БТІ за реєстровим № 42080 від 25 жовтня 2007 року. Дана Квартира знаходиться на 8 - му поверсі 16 - ти поверхового житлового будинку. Разом з Позивачем проживають діти: [PERSON], 1992 року народження; [PERSON], 2003 року народження; [PERSON], 2010 року народження. 24 грудня 2016 року приблизно о 6 :00 з вини [PERSON] - мешканки квартири [ADDRESS] сталося залиття Квартири Позивача. Відповідно до Акту ОСМД „ КУТ " від 24 грудня 2016 року залиття сталося з вище розташованої на 9 поверсі, квартири № 38 причина залиття - прорив гнучкої підводки подачі холодної води в бак унітазу в квартирі № 38 на 9 поверсі. Для уникнення подібних аварій, власнику квартири № 38 необхідно встановити жорстку підводку подачі холодної води в бак унітазу. Сліди залиття в квартирі Позивача, наявні в наступних місцях: В ванній кімнаті залиті водою стеля, стіни, що призвело до взуття кахлю по всій площині. Біля ванної кімнати підвісна стеля із гіпсокартону обвалилась на підлогу. В кімнаті, з підвісної стелі, стікає вода в місці де підвішена люстра, в кутку по стіні біля стояка центрального опалення, також є безліч мокрих потоків по стінах. Все підлогове покриття в кімнаті ( ламінат ), від вологи зазнало пошкодження. Згідно акту ОСМД „ КУТ " від 30 березня 2015 року в березні 2015 року з вини Відповідача також відбулося затоплення, причина залиття в місці з'єднання унітаза і бочка відбулося протікання внаслідок зносу прокладок, також відбулося протікання ванни ,, джакузі ", та протікання в кухні, внаслідок тріщини в сантехнічній трубі. Даний факт свідчить про недбале ставлення Відповідача до сантехнічних приладів в власному помешканні га як наслідок систематичне залиття Позивача. Таким чином, внаслідок залиття Відповідачем квартири Позивача, Позивачу було завдано майнової шкоди на суму 53 306 гривень 29 копійок, що підтверджується звітом від 18 січня 2017 року „ Про незалежну оцінку розміру завданої шкоди житловій квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] внаслідок залиття. " За проведення незалежної оцінки з визначення розміру матеріального збитку Позивачем сплачено 3 700 гривень 00 копійок, за договором № 001 - 17 / ф від 18 січня 2017 року, згідно рахунку - фактури № 0 - 0000180117. Також, 19 січня 2017 року між Позивачем та Адвокатським об'єднанням „ Міжнародний адвокатський альянс " укладено договір про надання правової допомоги пов'язаної з залиттям квартири. Відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдану матеріальну шкоду, в зв'язку з чим Позивач змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі витягу з договору про надання правової допомоги від 04 січня 2017 року ( а. с. 47 - 48 ) та ордеру серії КВ № 199568 ( а. с. 51 ) [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності від 28 липня 2017 року ( а. с. 116 ) позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи ОСББ " КУТ ", що діє на підставі довіреності № 57 від 26 вересня 2017 року Яременко Микола Миколайович просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 263 Цивільного процесуального Кодексу України , судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що в місті Києві відповідно до договору купівлі продажу квартири від 05 жовтня 2007 року, зареєстрованому в Київському міському БТІ за реєстровим № 42080 від 25 жовтня 2007 року. Дана Квартира знаходиться на 8 - му поверсі 16 - ти поверхового житлового будинку. Разом з Позивачем проживають діти: [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 2003 року народження; [PERSON], 2010 року народження. 24 грудня 2016 року приблизно о 6 :00 з вини [PERSON] - мешканки квартири [ADDRESS] сталося залиття Квартири Позивача. Відповідно до Акту ОСМД „ КУТ " від 24 грудня 2016 року залиття сталося з вище розташованої на 9 поверсі, квартири № 38 причина залиття - прорив гнучкої підводки подачі холодної води в бак унітазу в квартирі № 38 на 9 поверсі. Для уникнення подібних аварій, власнику квартири № 38 необхідно встановити жорстку підводку подачі холодної води в бак унітазу.Сліди залиття в квартирі Позивача, наявні в наступних місцях: В ванній кімнаті залиті водою стеля, стіни, що призвело до взуття кахлю по всій площині. Біля ванної кімнати підвісна стеля із гіпсокартону обвалилась на підлогу. В кімнаті, з підвісної стелі, стікає вода в місці де підвішена люстра, в кутку по стіні біля стояка центрального опалення, також є безліч мокрих потоків по стінах. Все підлогове покриття в кімнаті ( ламінат ), від вологи зазнало пошкодження. Згідно акту ОСМД „ КУТ " від 30 березня 2015 року в березні 2015 року з вини Відповідача також відбулося затоплення, причина залиття в місці з'єднання унітаза і бочка відбулося протікання внаслідок зносу прокладок, також відбулося протікання ванни ,, джакузі ", та протікання в кухні, внаслідок тріщини в сантехнічній трубі. Даний факт свідчить про недбале ставлення Відповідача до сантехнічних приладів в власному помешканні га як наслідок систематичне залиття Позивача. Таким чином, внаслідок залиття Відповідачем квартири Позивача, Позивачу було завдано майнової шкоди на суму 53 306 гривень 29 копійок, що підтверджується звітом від 18 січня 2017 року „ Про незалежну оцінку розміру завданої шкоди житловій квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] внаслідок залиття. " За проведення незалежної оцінки з визначення розміру матеріального збитку Позивачем сплачено 3 700 гривень 00 копійок, за договором № 001 - 17 / ф від 18 січня 2017 року, згідно рахунку - фактури № 0 - 0000180117. Також, 19 січня 2017 року між Позивачем та Адвокатським об'єднанням „ Міжнародний адвокатський альянс " укладено договір про надання правової допомоги пов'язаної з залиттям квартири. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ). Відповідно до 4. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та. не порушать санітарно- технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок ( квартиру ), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків ( Постанова КМ, КМ України, від 08 жовтня 1992 року , № 572 " Про механізм впровадження Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду "" ), власник та наймач ( орендар ) квартири зобов'язаний використовувати, приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод ( в редакції Протоколу № 11 ), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав - учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто, в разі порушення майнових або цивільних прав « середня », « нормально » реагуюча, на протиправну, щодо неї, поведінку, людина повинна відчути страждання ( моральну шкоду ). Згідно практики Європейського суду з прав людини, завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Таким чином суд вважає за необхідне частково задовольнити розмір моральної шкоди у розмірі 2 500 ( дві тисячі п"ятсот ) гривень 00 копійок, що буде відповідати розумності, виваженостіта справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності У відповідності до ст. ст. 76- 83 ЦПК України - доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі « Гарсія Руїз проти Іспанії », від 22 лютого 2007 року в справі « Красуля проти Росії », від 5 травня 2011 року в справі « Ільяді проти Росії », від 28 жовтня 2010 року в справі « Трофимчук проти України », від 09 грудня 1994 року в справі « Хіро Балані проти Іспанії », від 01 липня 2003 року в справі « Суомінен проти Фінляндії », від 07 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD ) та Месроп Мовсесян ( MESROP MOVSESYAN ) проти Вірменії » ) свідчить, що право на мотивоване ( обґрунтоване ) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір.

Outcome: partial