Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", в якому після уточнення позовних вимог просив визнати діяльність відповідача неправомірною; визнати іпотечний договір від 21 вересня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Дехтярук І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 9748, припиненим, у зв'язку із повним погашенням заборгованості по договору відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON]; визначити спосіб виконання рішення шляхом проведення державної реєстрації припинення іпотеки (р.№ обтяження 5704940, зареєстрований 21.09.2007р.) та заборони (р.№ обтяження 5704711, 5704874 зареєстровані 21.09.2007р.) на нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по вулиці Надстирній, № 103 в селі Підгайці Луцького району Волинської області, та земельну ділянку площею 0,18 га, яка розташована в селі Підгайці Луцького району Волинської області, внесені на підставі Іпотечного договору від 21.09.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Держаний ощадний банк України» та [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №9748, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного округу Дехтярук І.В. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 21 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ним було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 327, за умовами якого останньому було надано в позику грошові кошти в сумі 500 000,00 грн. під 16,00 відсотків річних з терміном погашення до 20.09.2017 року. В забезпечення належного виконання зобов'язання по Договору відновлювальної кредитної лінії в цей же день 21.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (Іпотекодержатель), та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Підгайці Луцького району Волинської області по вул. Надстирній, № 103, та земельна ділянка площею 0,18 га, яка розташована за тією ж адресою. Вказує, що станом на 16 грудня 2015 року заборгованість по договору відновлювальної кредитної лінії погашена повністю, що підтверджується квитанціями про оплату. Враховуючи, що забезпечені іпотекою зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007 року припинені, зобов'язання за іпотечним договором, які є похідними від кредитного договору, теж є припинені. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив у видачі йому довідки про повну сплату заборгованості по договору відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007 року та не здійснив державну реєстрацію припинення іпотеки та зняття заборони нерухомого майна, оскільки нарахована штрафна санкція не може бути підставою для продовження дії договору іпотеки та кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала з посиланням на уточнені позовні вимоги, просила позов задоволити. В судовому засіданні представник відповідача Пелих А.Б. подав заперечення проти позову до банку. Вказав, що позивачем [PERSON] не виконано зобов'язання, передбачене п. 3.3.9 Іпотечного договору від 21.09.2007 року від №9748, у зв'язку з чим, на підставі п. 7.2 Іпотечного договору Банком здійснено нарахування штрафу в сумі 43 359,45 грн., який на даний час [PERSON] не сплачено, чим порушено права та законні інтереси банку як кредитора та іпотекодержателя. Вважає, що нарахований штраф є частиною основного зобов'язання [PERSON] та підлягає забезпеченню за рахунок нерухомого майна по Іпотечному договору від 21.09.2007 року від №9748. У зв'язку із зазначеним вважає вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося сторонами, що 21 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (на сьогодні Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 327, за умовами якого [PERSON] було надано в позику грошові кошти в сумі 500 000,00 грн. під 16,00 відсотків річних з терміном погашення не пізніше 20 вересня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 21 вересня 2007 року між Банком (Іпотекодержатель) та позивачем [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Дехтярук І.В., зареєстрованого в реєстрі за №9748, та накладено заборону на відчуження предмета іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за №9749. Предметом іпотеки стало нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,18 га, яка розташована в с. Підгайці, Луцького району, Волинської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 16 грудня 2014 року [PERSON] було сплачено на рахунок відповідача борг по кредитному договору в сумі 192 223,26 грн. та пеню в сумі 19688,39 грн. 18 грудня 2014 року позивач через свого представника [PERSON] звернувся із заявою до відповідача про надання довідки про повну сплату заборгованості по договору відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007 року та здійснення державної реєстрації припинення іпотеки нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,18 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] Листом № 18-13 від 24.12.2014 року Філія - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» повідомила [PERSON], що у відповідності до п. 7.2 іпотечного договору Банком до нього застосовано штраф, що був нарахований в сумі 43 359,45 грн. за невиконання п. 3.3.9 іпотечного договору, а саме за несвоєчасне здійснення страхування предмету іпотеки та ненадання Банку відповідних документів на підтвердження страхування. У зв'язку з цим у вказаному листі Банк повідомив, що здійснення державної реєстрації припинення іпотеки можливо лише у разі сплати [PERSON] визначеного штрафу. Судом з'ясовано, що згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором, залишок позики становить - 0 грн. 00 коп., нараховані та несплачені відсотки за користування позикою - 0 грн. 00 коп., нарахована та несплачена пеня по основному боргу - 0 грн. 00 коп., нарахована та несплачена пеня по відсотках - 0 грн. 00 коп., штраф, згідно п. 7.2 іпотечного договору від 21.09.2007 року за невиконання п. 3.3.9 іпотечного договору складає 43 359 грн. 45 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до пункту 3.4.3 Договору відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007, позичальник має право достроково погасити Кредит і сплатити проценти в порядку, передбаченому цим договором. Згідно з п. 8.1 кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору. З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання позичальника за кредитним договором виконані, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій, а також довідкою наданою відповідачем про розрахунок заборгованості. Відповідач не надав, та в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявної заборгованості чи будь-яких невиконаних зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007 року станом на час розгляду справи. З огляду на зазначене, судом встановлено, що кредитний договір припинив свою дію на підставі пункту 8.1 цього договору, у зв'язку з повним виконанням сторонами своїх зобов'язань. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 573 Цивільного кодексу України передбачено, що заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому. Іпотека згідно із статтею 575 Цивільного кодексу України, є одним із видів застави. Іпотечні правовідносини регулюються спеціальним законом "Про іпотеку". Згідно умов ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. В підпункті а) п. 4.4 розділу 4 іпотечного договору сторони визначили, що право іпотеки припиняється у випадку виконання у повному обсязі зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2007 року № 327. Згідно з пунктом 9.1 іпотечного договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Під зобов'язаннями, за умовами розділу «Терміни та їх тлумачення» договору відновлювальної кредитної лінії від 21.09.2007 року № 327, розуміють зобов'язання Позичальника перед Банком щодо повернення суми отриманого Кредиту у відповідності та на виконання умов цього Договору, сплати процентів за користування Кредитом, неустойки, комісійних винагород, а також відшкодування спричинених Банком збитків, та інших платежів, що підлягають сплаті згідно з умовами цього Договору. Відповідно до статті 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки забезпечені іпотекою зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 327 від 21.09.2007 року є погашеними, то зобов'язання за іпотечним договором №9748 від 21.09.2007 року, які є похідними від кредитного договору, теж є припиненими з урахуванням вищенаведеного. Судом не приймаються доводи представника відповідача про те, що нарахований штраф є складовою зобов'язань позивача по іпотечному договору, оскільки штраф (як різновид неустойки) є мірою відповідальності за невиконання зобов'язань. В умовах іпотечного договору чітко визначені зобов'язання сторін та відповідальність за їх невиконання. Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відтак вимога Банку про стягнення штрафу може бути предметом іншого позову судової справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. В частині 1 цієї статті визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодавець має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Аналогічне право Банку передбачене і в п. 3.1.3 іпотечного договору, в якому сторони погодили, що у випадку порушення іпотекодавцем умов п.3.3 іпотечного договору, зокрема невиконання обов'язку страхування предмета іпотеки, Банк має право здійснити звернення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором. Відповідачем не надано до суду доказів, що Банк скористався визначеним правом та вимагав в [PERSON] достроково погасити всю заборгованість перед Банком, в тому числі і штраф, нарахований по іпотечному договору, а в разі його невиконання - повідомляв про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому твердження відповідача, що штраф має погашатись за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставним, оскільки штраф відповідачем нарахований по іпотечному договору після добровільного, дострокового та повного виконання позивачем умов кредитного договору. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність заборони (арешту) на відчуження об'єкту нерухомого майна, що було предметом Іпотечного договору від 21 вересня 2007 року, перешкоджає позивачеві здійснювати право розпорядження власним майном. Право розпорядження є однієї із складових змісту права власності. Позивач позбавлений можливості в інший спосіб зняти обтяження з належного йому майна. За приписами ст.17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.9 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Таким чином банк зобов'язаний був видати [PERSON] документ про повне погашення кредитного договору та, у зв'язку з цим, здійснити реєстрацію припинення іпотеки, що здійснено не було. Згідно з п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. Постановою КМ України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до п. 71 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. Пунктом 5.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Мін'юсту від 22.02.2012р. №296/5, визначено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні: повідомлення кредитора про погашення позики; повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель. У разі проведення державної реєстрації припинення іпотеки заінтересованою особою також є особа, якою припинена іпотека, особа, в інтересах якої припинено іпотеку, та у випадку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", - державний виконавець. У зв'язку з тим, що реєстрацію припинення іпотеки та обтяження (заборони) нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно може бути здійснено державним реєстратором, або ж приватним нотаріусом, який посвідчив іпотечний договір, за заявою заінтересованої особи - заявлений спосіб виконання рішення підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved