Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Нефедівської сільської ради про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що є спадкоємцем після смерті тітки [PERSON], яка померла 07.03.2017 року в с.Нефедівці Камянець-Подільського району. Через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка просить визнати за нею право власності на земельну частку пай по спілці селян «За мир» с.Нефедівці, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №035545, розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах після смерті [PERSON], яка померла 07.03.2017 року в селі Нефедівці Камянець-Подільського району. Представник позивачки [PERSON] подала суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутності представника, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 березня 2017 року в селі Нефедівці Камянець-Подільського району померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованим виконавчим комітетом Нефедівської сільської ради Камянець-Подільського району, актовий запис № 03 від 09 березня 2017 року. За життя [PERSON] належала земельна частка (пай) по спілці селян «За мир» с.Нефедівці, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №035545, розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах. Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], з якою проживала більше пяти років до дня смерті спадкодавця, разом вели господарство, доглядали за будинком, проводила її поховання. З довідки Нефедівської сільської ради від 27.07.2017 року за №369 вбачається, що [PERSON], яка померла 07.03.2017 року до дня смерті проживала разом з [PERSON], яка здійснювала поховання та догляд за будинком померлої, інших спадкоємців не має. З листа управління Держгеокадастру у Камянець-Подільському районі та м.Камянець-Подільському від 21.11.2017 року № Д-2017/0.0.171-593/149-17 вбачається, що [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) по спілці селян «За мир» с.Нефедівці розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах серії ХМ №035545, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 16.04.1997 року №45, виданий на підставі розпорядження Камянець-Подільської райдержадміністрації від 28.03.1996 року №268-р. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.12.2017 року №50169014 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 07.03.2017 року не заводилась. З листа приватного нотаріуса Камянець-Подільського нотаріального округу [PERSON] від 06.12.2017 року №276/02-31 вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 07.03.2017 року не можливо через відсутність документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №035545, виданого на імя [PERSON] позивачкою було подано оголошення в газету «Ключ» від 22.12.2017 року Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 грудня 2017 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю більше 5 років до дня відкриття спадщини з [PERSON] в селі Нефедівці Кам'янець - Подільського району до дня смерті [PERSON], яка померла 07 березня 2017 року. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пленум Верховного [PERSON] України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пленум Верховного [PERSON] України у п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом майна після смерті тітки [PERSON], яка померла 07.03.2017 року, належним чином прийняла спадщину, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved