Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

07 листопада 2018 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 96977 грн 87 коп. за кредитним договором № без номеру від 07 вересня 2015 року (далі - Договір-1), що було укладено між сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного Договору-1 [PERSON] 07 вересня 2015 отримала кредит у розмірі 26000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Договір-1. Але, у порушення умов Договору-1 відповідач зобов`язання належним чином не виконала і станом на 23.10.2018 має заборгованість у розмірі 96977 гривень 87 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 50440 грн 07 коп., - заборгованість по процентам за користування кредитом - 15854 грн 23 коп., - нарахована пеня - 25589 грн 39 коп., - штраф (фіксована частина) - 500 грн 00 коп., - штраф (процентна складова) - 4594 грн 18 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1762 грн 00 коп. 28 листопада 2018 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 28 листопада 2018 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.40) Станом на 31 січня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] шляхом приєднання до запропонованого Банком договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 26000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. (а.с.8-25) При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 07.09.2015, ознайомився та дав свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає договір між ним та Банком. (а.с.8) У передбачені строки відповідач, як позичальник зобов`язання за вказаним Договором-1 належним чином не виконав, тому у відповідача за цим договором станом на 23.10.2018 рахується заборгованість на загальну суму 96977,87 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 50440 грн 07 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 15854 грн 23 коп., нарахованою пенею - 25589 грн 39 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн 00 коп., штрафу (процентна складова) - 4594 грн 18 коп. (а.с. 5-7) Відповідно до Банківської ліцензії від 05 жовтня 2011 року № 22 Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92 надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с.29) Із статуту акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вбачається, що банк був створений відповідно до Установчого договору від 07 лютого 1992 року у формі товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за реєстраційним №92. Відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАБАНК» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Згідно рішення єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». (а.с. 31, 32) Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Крім того, як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею в розмірі 25589 грн 39 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн 00 коп. - штрафу (фіксована частина); 4594 грн 18 коп. - штрафу (процентна складова). Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штрафи за одне й те саме порушене зобов`язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафів. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц, аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому з огляду на викладене, та враховуючи те, що боржником до суду не надано відзив на позовну заяву, з правовим обгрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором-1 в загальному розмірі 91883 грн 69 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 50440 грн 07 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15854 грн 23 коп., нарахованою пенею - 25589 грн 39 коп. В частині стягнення 500 грн 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 4594 грн 18 коп. штрафу (процентна складова) позивачу слід відмовити. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 1762 грн 00 коп. (платіжне доручення №PROM6ВSYHL від 26 жовтня 2018 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 91883 грн 69 коп., що становить 94,74 відсотка від позовної вимоги - 96977 грн 87 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1669 грн 32 коп., що становить 94,74 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial