Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач 24 грудня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 24.05.2013 року між позивачем та ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» був укладений договір страхування № 1038820, відповідно до умов якого страховик зобовязувався відшкодувати збитків, що могли настати у звязку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Мерседес», д/н [NUMBER]. 28.08.2013 року на а/д Одеса-Ново-Азовськ відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Вольво», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вартість відновлюваного ремонту склала 9165,00 грн., що підтверджується розрахунком фактурою СТО від 20.12.2013 року. Позивач на виконання умов страхування виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 9165,00 грн., яку і просив стягнути з відповідача в порядку регресу та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, ніяких письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.08.2013 року о 21.30 год., водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на 144 км+650 м а/д Одеса-Ново-Азовськ, не переконався у справності власного транспортного засобу, внаслідок чого заднє ліве колесо вказаного автомобіля відкрутилося і зіткнулося з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих не має. Встановлено, що 24 травня 2013 року між позивачем та ТОВ "Дікергофф Транспорт Україна" був укладений договір страхування № 1038820, відповідно до умов якого страховик зобовязувався відшкодувати збитків, що могли настати у звязку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля [NUMBER](а.с. 3-13). Як визначено у частинах 1-3 ст.25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи. 29 серпня 2013 року ТОВ "Дікергофф Транспорт Україна" звернулося до ПрАТ "Європейський страховий альянс" із заявою про виплату страхового відшкодування. 06 вересня 2013 року було здійснено огляд транспортного засобу "Mercedes-Benz», д/н [NUMBER], за результатами якого складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.31-32). Згідно висновку № 102/09/2013 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля [NUMBER], вартість відновлювального ремонту автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 9165,00 грн. (а.с.22-30). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Позивачем затверджено страховий акт № 1526/13/50/ТР25/00/2, згідно якого подію, що сталась 28 серпня 2013 року, визнано страховою та сума страхового відшкодування склала 9165,00 грн. (а.с.44). Згідно платіжного доручення ПрАТ "Європейський страховий альянс" виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 9165 грн. (а.с.45). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічне положення закріплене у ст.27 Закону України "Про страхування", згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2013 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.19). Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземним транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9165,00 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved