Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом про захист прав споживача до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово", який протягом судового розгляду неодноразово уточнював. У позовній заявві уточненій шляхом збільшення позовних вимог від 30.01.2018 року позивач зазначив, що 27.12.2016 року приблизно о 14 годині 40 хвилин на вул.Набережна заводська, в районі електроопори № 200 в м.Дніпро в результаті зіткнення автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобілів [NUMBER], автомобіля «Шкода Рапід» реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням позивача відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої наведені вище автомобілі отримали механічні пошкодження. Первинно протокол про адміністративне правопорушення було складено на позивача [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER]. Але згодом, як вбачається з постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2017 року було встановлено його невинуватість у даній дорожньо-транспортній пригоді, та по суті було встановлено наявність вини у наведеній вище дорожньо-транспортній пригоді водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] який на час ДТП знаходився під керуванням [PERSON] застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Здорово" за полісом АК 2444488 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.06.2017 року на адресу страховика ним було надіслано та отримано ним 26.06.2017 року заяву про страхове відшкодування та повідомлення потерпілої особи про страховий випадок, що підтверджується доданими до позову копіями цих документів, фіскальними чеками, та поштовими повідомленнями про вручення. До надісланих вище страховику документів, були додані усі необхідні документи. Відповідно до п.34.2. ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Разом із тим, відповідачем (страховиком) не було дотримано наведеної вище вимоги Закону, на огляд пошкодженого автомобіля [NUMBER] не було направлено протягом встановленого Законом строку свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта), і по сьогодні пошкоджений автомобіль «Деу Ланос» реєстраційний номер [NUMBER] відповідачем (страховиком) не оглянуто. У зв'язку із чим позивачем у відповідності до положень ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було самостійно замовлено проведення фізичною-особою підприємцем - суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] проведення огляду пошкоджень автомобіля [NUMBER], та складання за результатами огляду звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу №31/07/17 від 25.07.2017 року, за який позивачем сплачено 1200 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №310717 від 14.07.2017 року. Відповідно до п.34.3. ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження), таким чином потерпіла особа має право на відшкодування вартості понесених нею витрат на проведення такої оцінки. Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу №31/07/17 від 25.07.2017 року розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта зносу складає 43521.09грн. Разом із тим як вбачається з вказаного звіту розмір матеріальної шкоди розраховано з урахуванням можливості понесения мною та сплати податку на додану вартість при придбанні деталей, вузлів, агрегатів під час ремонту. Разом з тим відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума податку на додану вартість відшкодовується страховиком (відповідачем) лише у випадку ії понесения (сплати) потерпілою особою, та надання страховику доказів такої сплати. Станом на сьогодні позивач не має доказів понесення під час придбання деталей, вузлів агрегатів для ремонту мого автомобіля [NUMBER] податку на додану вартість, відтак сума вимог підлягає зменшенню на суму податку на додану вартість враховану під час розрахунку вартості при придбанні деталей, вузлів агрегатів під час ремонту, тобто 23330.60грн - ПДВ=22775.50грн. де 23330.60грн - розрахована у звіті про оцінку вартості матеріальної шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу №31/07/17 від 25.07.2017 року вартість при придбанні деталей, вузлів агрегатів під час ремонту, з урахуванням податку на додану вартість; ПДВ - податок на додану вартість у розмірі застосованому суб'єктом оціночної діяльності - 20%. Відтак розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу як власнику автомобіля [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта зносу складає: 17379.00+17942.91+22775.50*0-0.7)=42154.56грн, де 17379.00 - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, згідно Звіту; 17942.91 - вартість необхідних для ремонту матеріалів; 22775.50грн - вартість складових (деталей, вузлів, агрегатів) що підлягають заміні під час ремонту, за вирахуванням розміру податку на додану вартість. З урахуванням понесених позивачем витрат на здійснення фізичною-особою підприємцем - суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] огляду пошкоджень мого автомобіля [NUMBER], та складання за результатами огляду ЗВІТу про оцінку вартості матеріальної шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу №31/07/17 від 25.07.2017 року, за який мною було сплачено 1200.00грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №310717 від 14.07.201 7 року, ціна позову становить 42154.56 +1200.00грн=43354.56грн. Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка мас право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав заяву про страхове відшкодування 26.06.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, відтак на дату подачі цього позову строк здійснення добровільної виплати страхового відшкодування минув, проте відповідач не здійснив страхової виплати, відтак спонукає мене звернутись до суду із цим позовом. В матеріалах справи міститься лист-відмова відповідача у здійсненні страхового відшкодування від 19.09.2017 року. Відтак з дати прийняття страховиком рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування настають передбачені цивільно-правові наслідки пов'язані з невиконанням грошового зобов'язання. У якості правового обгрунтування заявлених вимог позивач також послався на ст. ст. 510, 524, 533-535, 625 ЦК України, вважає, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі № АК 2444488 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. З урахуванням пені та інфляційних втрат вимоги позивача до відповідача становлять 50212,64грн, і складаються з наступного: 42154.56 - розмір страхового відшкодування, 1200.00грн - витрати по складанню ЗВІТу про оцінку вартості матеріальної шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу №31/07/17 від 25.07.2017 року; 5000.80грн - пеня (подвійна облікова ставка НБУ) за період з 20.09.2017 року по 21.02.2018 року; 537,04грн - 3% річних за період з 20.09.2017 року по 21.02.2018 року; 1320.24грн - інфляційні втрати за період з 20.09.2017 року по 21.02.2017 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позові та просив їх задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у суді підтримав позов, пояснив, що заявлений позов на його думку підлягає задоволенню виходячи з судової практики, про що зазначено у тексті позовної заяви; вину застрахованої відповідачем особи вважає доведеною, відсутність судових рішень на підтвердження факту притягнення цієї особи до відповідальності не є перешкодою для настання цивільно-правової відповідальності страховика. Представник відповідача до суду не з`явився, просив розглядати справу без його участі, направив суду письмові заперечення, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. 27 грудня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово» (далі - Страховик) з однієї сторони та [PERSON] (Страхувальником) з іншої, було укладено Поліс №АК/2444488 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 22 червня 2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» з повідомленням про факт настання події та з заявою про виплату страхового відшкодування з приводу випадку, який мав місце 27.12.2016 р. приблизно о 14-40 год. по вул. Набережна заводська в м. Дніпро за участю належного йому автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], цивільно- правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» згідно полісу АК №2444488. 22 червня 2017 року разом із заявою-повідомленням позивачем до ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» було надано постанову Ленінського районного суду м. Дніпро від 24.05.2017 року, якою постановлено справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. У відповідності до ст. 33-1.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) - на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов'язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється МВС України. Відповідно до довідки №3016363102497318 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ Національної поліції України дорожньо-транспортна пригода від 27.12.2016 року сталася внаслідок порушення [PERSON] п.12.1 Правил дорожнього руху. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП відносно [PERSON] складено адміністративний протокол серія АП №2068909 за статтею 124 КУпАП України та матеріали ДТП направлено до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська. Так, в резолютивній частині постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24,05.2017 року було зазначено «Адміністративну справу відносно [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення». Разом з тим, у мотивувальній частині постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2017 зазначено, що за висновком судової авто-технічої експертизи дорожньо-транспортна пригоди за участю водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 27.04.2017 №2017 №6/10.1-302 оцінити дії водія автомобіля «ДЕУ Ланос», д.р.н. [NUMBER], [PERSON] не підлягає експертному аналізу, оскільки він знаходився в аварійній ситуації. Однак у діях водія автомобіля «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, внаслідок яких була створена аварійна обстановка. Відповідно до ст. 6 Закону «Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого». Окрім того, відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 в пункті 17 якої вказано, що «Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам) під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором. Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону № 1961-ІУ не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК». Так, цивільно-правова відповідальність настає при наявності таких умов (підстав): протиправність, шкода, вина та причинний зв'язок. Враховуючи той факт, що на запит ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» було надано довідку №3016363102497318 про ДТП Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ Національної поліції України дорожньо-транспортна пригода від 27.12.2016 року сталася внаслідок порушення позивачем п. 12.1 Правил дорожнього руху, а в повідомленні позивача про страховий випадок зазначено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 24.05.2017 року відносно позивача було встановлено наявність вини [PERSON], тому позивачу було направлено лист з проханням надати документ, який підтверджує настання цивільно-правової відповідальності особи, відповідальність якої застрахована в ПрАТ «СК «ЗДОРОВО». В свою чергу, відповідно до Узагальненні Верховного суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення» «Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обгрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази тощо)». Враховуючи той факт, що 19 вересня 2017 року у ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» закінчився термін, передбачений статтею 36 Закону на прийняття рішення з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування, в той же час станом на 19 вересня 2017 року у ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» відсутній будь-який процесуальний документ, який складався відносно [PERSON] про порушення ним вимог ПДР, зокрема, відповіді на лист ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» вих.№305-002/17 від 26 липня 2017 року позивачем надано так і не було, в довідці НПУ про ДТП протокол складався тільки відносно позивача, постанова про визнання винним [PERSON] не ухвалювалась, що у свою чергу було перешкодою для ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» для початку страхового розслідування, оскільки були відсутні підстави визнати дану подію такою, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування. Як передбачено пунктом 32.1 статті 32 Закону «Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує ііікоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону». Враховуючі вищевикладені обставини, ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування за заявою про страхове відшкодування від 20.06.2017 року». Крім того, правомірність і обгрунтованість даної відмови підтверджується і розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 4006 від 10.10.2017 року про закриття справи (копія розпорядження додається). Суд, вислухавши позивача та його представника, взявши до уваги доводи відповідача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана винними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; ст.1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.1187 Цивільного кодексу України, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, є джерелом підвищеної небезпеки; шкода, завдана таким джерелом, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24,05.2017 року адміністративну справу відносно [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадженням закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, що підтверджено копією вказаної постанови та матеріалами справи № 3/205/226/17, яку витребувано ухвалою суду від 15.11.2017 року за клопотанням представника позивача та оглянуто у судовому засіданні. Мотивувальна частина постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2017 містить вказівку, що за висновком судової авто-технічої експертизи дорожньо-транспортна пригоди за участю водіїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 27.04.2017 №2017 №6/10.1-302 оцінити дії водія автомобіля «Деу Ланос», д.р.н. [NUMBER], [PERSON] не підлягає експертному аналізу, оскільки він знаходився в аварійній ситуації. Однак у діях водія автомобіля «ГАЗ 2705», державний реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, внаслідок яких була створена аварійна обстановка. При цьому позивачем до [PERSON] не заявлено будь-яких позовних вимог, клопотань про його притягнення до участі у даній справі у якості співвідповідача або третьої особи суду не заявлено, жодних рішень про визнання його винуватості у вчиненні зазначеної ДТП та завданні потерпілому шкоди суду не надано, позивач та його представник про такі рішення суду не повідомляли, не просили їх витребувати тощо. Під час судового розгляду позивач пояснив, що відносно вказаної особи - [PERSON], відповідальність якої застрахована відповідачем СК "Здорово", протоколи про адміністративне правопорушення да фактом ДТП не складались, дії або бездіяльність працівників поліції з цього приводу позивачем не оскаржувались, з позовом до [PERSON] він не звертався. Таким чином відсутня та недоведена позивачем у суді наявність причинно-наслідкового зв`язку між завданням матеріальної шкоди позивачеві та діями або бездіяльністю відповідача. Підстав для вчинення відповідачем дій щодо виплати відшкодування, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», під час судового розгляду не встановлено. Позивач також не посилався на факти, котрі б свідчили про наявність між ним та відповідачем - СК "Здорово" правовідносин зі страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно на думку суду посилання позивача на норми Закону "Про захист прав споживачів" є безпідставними, оскільки в контексті вказаного Закону позивач не є споживачем послуг, котрі надаються відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed