Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" в особі Харківської обласної дирекції ПАТ "НАСК "ОРАНТА" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у відповідності до Договору обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів № АЕ/69269853 від 16.06.2016 року, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в особі Ізюмського відділення Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв за шкоду, заподіяну життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу Ford Transit, державний номер [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, франшиза складає 510 (пятсот десять) гривень. 06 травня 2017 року на 625 км автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та автомобілів Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER], і Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям було спричинено механічних пошкоджень. У відповідності до постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 червня 2017 року по справі № 623/1123/17 (провадження № 3/623/257/17), [PERSON] о 18 год. 30 хв. 06.05.2017 року на 625 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Ford Transit, державний номер [NUMBER], в стані алкогольного спяніння, та не обравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на стоячий транспортний засіб - Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], внаслідок чого транспортні засоби Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], отримали механічні пошкодження. Порушив п. 2.9 «а», 12.1 ПДР України. Відповідно до зазначеної постанови суду дії водія [PERSON] кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чиіншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та за ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 11 травня 2017 року за реєстраційним № 11/15 до страховика надійшла заява про виплату страхового відшкодування від третьої особи (потерпілого), [PERSON], якому належить пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Volkswagen Caddу, державний номер [NUMBER]. 19 травня 2017 року за реєстраційним № 16/20 до страховика надійшла заява про виплату страхового відшкодування від третьої особи (потерпілого), [PERSON], якому належить пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER]. У відповідності до Дослідження № АХ2174ЕС-19.05/5 від 19.05.2017 року, матеріальний збиток, визначений на підставі Протоколу огляду автомобіля, завданий власникові автомобіля Volkswagen Caddу, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 13 019 гривень 37 копійок. У відповідності до Дослідження № АХ4717ВХ-19.05/5 від 19.05.2017 року, матеріальний збиток, визначений на підставі Протоколу огляду автомобіля, завданий власникові автомобіля Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 39\~392 гривні 63 копійки. За результатами розгляду заяв потерпілих внаслідок скоєння ДТП осіб, Страховиком було сплачено на користь [PERSON], якому належить пошкоджене внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майно, а саме транспортний засіб Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 12 509 гривень 37 копійок, та [PERSON], якому належить пошкоджене внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майно, а саме транспортний засіб Volkswagen Т5, державний номер[NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 38 882 гривні 63 копійки. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з [PERSON] відшкодування збитків у розмірі 51392,00 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, однак жодних доказів суду не надав. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 год. 30 хв. 06.05.2017 року на 625 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, [PERSON], керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Форд Транзіт», державний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного спяніння, та не обравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на стоячий транспортний засіб «Фольксваген Каравел» Т-5, державний номерний знак АХ 4717ВХ під керуванням водія [PERSON], [INFO], внаслідок чого транспортні засоби: «Фольксваген Каравел» Т-5, державний номерний знак АХ 4717ВХ під керуванням водія [PERSON], [INFO], «Фольксваген Кедді», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], [INFO] та «Форд Транзіт», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], [INFO] отримали механічні пошкодження.[PERSON] порушив п.2.9(а), 12.1 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями, 124, 130 ч.1 КУпАП. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 червня 2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень (десять тисяч двісті грн.00 коп.) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік з моменту вилучення посвідчення водія. (а.с.43,44). Ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Дослідження № АХ2174ЕС-19.05/5 від 19.05.2017 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Caddу, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 13019,37 грн. (а.с.29-31). Відповідно до Дослідження № АХ4717ВХ-19.05/5 від 19.05.2017 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 39392,63 грн. ПАТ "НАСК "ОРАНТА" було сплачено на користь [PERSON], якому належить транспортний засіб Volkswagen Caddy, державний номер [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 12509,37 грн., та [PERSON], якому належить транспортний засіб Volkswagen Т5, державний номер [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 38882,63 грн. (а.с.42). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.. Відповідно до ст. 29 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про страхування» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно пп. 38.1(г) п. 38.1 ст. 38 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу) така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обовязок. Так відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, ст. З цього Закону, визначає забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. За змістом Закону, настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода. Для отримання відшкодування потерпілий подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач, винний у дорожньо-транспортній пригоді, суму страхового відшкодування позивачу не виплатив, отже сума страхового відшкодування в розмірі 51392,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved