Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови у видачі відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва дублікату Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С. М. 18.12.2006 року за реєстровим № [NUMBER]; зобов'язати відповідача надати позивачу дублікат Договору купівлі-продажу від 18.12.2006 року за реєстровим № [NUMBER], на квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 123, 70 кв.м, тому числі жилою площею 64, 70 кв.м та скаладється з двох жилих кімнат та витяг з реєстру правочинів, станом на дату вчинення нотаріальниї дії та стягнення понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18 грудня 2006 року між Банком "Фінанси та Кредит", ТОВ (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір № 08-06-И/19, а також Додаткова угода № 1 до цього договору від 30 січня 2009 року (далі - Кредитний договір). Предметом даного договору є надання Банком Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 448 000 доларів США 00 центів з терміном погашення кредитних ресурсів до 17 грудня 2026 року з оплатою по процентній ставці 12 % процентів річних. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно, в термін з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 4 944,53 дол. США, згідно Графіка зменшення розміру заборгованості по кредиту. У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами (Додаткова угода №1 від 30 січня 2009 року до Кредитного договору). Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується щомісячно, в термін з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, сплачувати комісійну винагороду за надання Кредитних ресурсів у розмірі 4 298,56 грн. Зазначена в цьому пункті комісійна винагорода Банку сплачується Позичальником щомісяця, за весь період до моменту повного виконання Позичальником зобов'язань неповерненню отриманих Кредитних ресурсів (Додаткова угода №1 від 30 січня 2009 року до Кредитного договору). Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. За змістом п. 5.1. Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава нерухомості (іпотека): 2-х трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 123.70 кв.м. житловою площею - 64.70 кв.м. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Банком та Позичальником 18 грудня 2006 року був укладений Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. та зареєстровано в реєстрі за № [NUMBER] (заборона відчуження зареєстровано в реєстрі [NUMBER] (далі - іпотечний договір). Відповідно до умов даного договору, Відповідачем, який є Іпотекодавцем, було передано Позивачу, який є Іпотеко держателем, в заставу наступне нерухоме майно: квартиру під номером [ADDRESS]. Зазначена квартира складається з двох жилих кімнат, має загальну площу 123,70 кв.м. і жилу площу 64,70 кв. м., (надалі - предмет договору). Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 18 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим № [NUMBER] та зареєстрованого в Київському міському БТІ від 9.01.2007 р. під № [NUMBER]. Відповідно до ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Пунктом 8 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Іпотеко держателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Пунктом 9.3.2 Іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснене шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2012 року у справі № 2- 634/2012 за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 08-06-И/19 від 18 грудня 2006 року із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 30 січня 2009 р., у розмірі 20 793 985.41 грн. (двадцять мільйонів сімсот дев'яносто три тисячі дев'ятсот вісімдесят п'ять гривень 41 копійка), що складається із основної суми боргу у розмірі 443 523, 62 дол. США., що в еквіваленті до національної валюти станом на 18.06.2012 р. по курсу НБУ - 7,9925 грн. за 1 дол. США становить 3 544 862,53 грн. (три мільйони п'ятсот сорок чотири тисячі вісімсот шістдесят дві гривні 53 копійки); заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 252 693,02 дол. США (чотириста чотирнадцять тисяч сто дол. США 95 центів), що в еквіваленті до національної валюти станом на 18.06.2012 р. по курсу НБУ - 7,9925 грн. за 1 дол. США становить 2 019 648,96 грн. (два мільйони дев'ятнадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень 96 копійок); заборгованості по щомісячній комісії за користування кредитними коштами у розмірі 232 590,80 грн. (двісті тридцять дві тисячі п'ятсот дев'яносто гривень 80 копійок); пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 14 996 883,12 грн. (чотирнадцять мільйонів дев'ятсот дев'яносто шість тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 12 копійок), було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 123,70 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. шляхом надання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» права на продаж будь-якій особі - покупцеві від свого імені предмету іпотеки за початковою ціною продажу у розмірі 2 064 975,00 грн. (два мільйони шістдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят п'ять гривень 00 копійок) із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Згідно Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2012 року у справі № 2-634/2012 вищезазначений предмет іпотеки, що перебуває у власності Іпотекодавця - [PERSON], підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", а саме шляхом продажу Банком вищезазначеної квартири від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі Іпотечного договору від 18.12.2006 року, який містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя і передбачає право Банку на продаж предмета іпотеки без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження Іпотекодавця (п.п. 11.3.2. та п.11.3 пункту 11 Іпотечного договору від 18.12.2006р.). Відповідно до п. 2.7 Розділу 2 Глави 2 «Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження. Згідно п.1.1 Розділу 1 Глави 2 цього ж Порядку, правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. При цьому, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу. договором дарування тощо. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року у справі № 2-634/2012 зазначено, що "...Надання Банку рішенням суду права на продаж будь-якій особі-покупцеві від свого імені предмета іпотеки передбачає вчинення Банком від свого імені усіх необхідних дій та отримання від свого імені усіх необхідних документів з метою продажу квартири, потреба додаткового підтвердження такого права у судовому порядку відсутня". На виконання вказаного рішення суду та з метою реалізації законних прав, наданих Банку судом, Банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванової С.М. із заявою про отримання дублікату договору. Однак, нотаріусом було відмовлено у наданні зазначеного документу. Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов з викладених в ньому підстав. Представник відповідач та представник третьої особи [PERSON] позов не визнали та просили відмовити у задоволені позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 08-06-И/19, а також Додаткова угода № 1 до цього договору від 30 січня 2009 року (далі - Кредитний договір). Предметом даного договору є надання Банком Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 448 000 доларів США 00 центів з терміном погашення кредитних ресурсів до 17 грудня 2026 року з оплатою по процентній ставці 12 % процентів річних. За змістом п. 5.1. Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава нерухомості (іпотека): 2-х трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 123.70 кв.м. житловою площею - 64.70 кв.м. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Банком та Позичальником 18 грудня 2006 року був укладений Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. та зареєстровано в реєстрі за № [NUMBER] (заборона відчуження зареєстровано в реєстрі [NUMBER]. Відповідно до умов даного договору, Відповідачем, який є Іпотекодавцем, було передано Позивачу, який є Іпотеко держателем, в заставу наступне нерухоме майно: квартиру під номером [ADDRESS]. Зазначена квартира складається з двох жилих кімнат, має загальну площу 123,70 кв.м. і жилу площу 64,70 кв. м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 18 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим № [NUMBER] та зареєстрованого в Київському міському БТІ від 9.01.2007 р. під № [NUMBER]. Відповідно до ст.12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Пунктом 8 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Іпотеко держателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. У відповідності до положень ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", Іпотекодавець має право на продаж предмета іпотеки у випадку наявності рішення суду про продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Статтею 591 ЦК України передбачено право реалізації предмета застави, на який звернено стягнення, шляхом його продажу. Пунктом 9.3.2 Іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснене шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2012 року у справі № 2- 634/2012 за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 08-06-И/19 від 18 грудня 2006 року із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 30 січня 2009 р., у розмірі 20 793 985.41 грн. (двадцять мільйонів сімсот дев'яносто три тисячі дев'ятсот вісімдесят п'ять гривень 41 копійка), що складається із основної суми боргу у розмірі 443 523, 62 дол. США., що в еквіваленті до національної валюти станом на 18.06.2012 р. по курсу НБУ - 7,9925 грн. за 1 дол. США становить 3 544 862,53 грн. (три мільйони п'ятсот сорок чотири тисячі вісімсот шістдесят дві гривні 53 копійки); заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 252 693,02 дол. США (чотириста чотирнадцять тисяч сто дол. США 95 центів), що в еквіваленті до національної валюти станом на 18.06.2012 р. по курсу НБУ - 7,9925 грн. за 1 дол. США становить 2 019 648,96 грн. (два мільйони дев'ятнадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень 96 копійок); заборгованості по щомісячній комісії за користування кредитними коштами у розмірі 232 590,80 грн. (двісті тридцять дві тисячі п'ятсот дев'яносто гривень 80 копійок); пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 14 996 883,12 грн. (чотирнадцять мільйонів дев'ятсот дев'яносто шість тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 12 копійок), було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 123,70 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. шляхом надання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» права на продаж будь-якій особі - покупцеві від свого імені предмету іпотеки за початковою ціною продажу у розмірі 2 064 975,00 грн. (два мільйони шістдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят п'ять гривень 00 копійок) із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов'язки тощо (стаття 8 «Про нотаріат»). Нотаріус та особи, зазначені у статті «Про нотаріат», а також помічник нотаріуса зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Будь-яке втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов'язків або спонукання до вчинення ним неправомірних дій, у тому числі вимагання від нього, його помічника, інших працівників, які знаходяться у трудових відносинах з нотаріусом, відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, забороняється і тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства (стаття 8і ЗУ «Про нотаріат»). Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Згідно ст. 53 Закону України «Про нотаріат» передбачено підстави для видачі дубліката документа, а саме: у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Відповідно до першого рішення частини 5 статті 8 закону - «довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії» Пункт 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. З 07.06.2014 р. набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у видачі дублікату правовстановлюючих документів на квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 123, 70 кв.м, згідно вимог Закону України «Про нотаріат». На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed