Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Представник ПАТ „Страхова компанія «Універсальна"-Дорош Н.Я. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь ПАТ „Страхова компанія «Універсальна" суми франшизи в розмірі 1000 грн., судових витрат по справі. При цьому, посилається на те, що 17.07.2012 р. між ПАТ „Страхова компанія «Універсальна" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3137/256/000013, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Джилі», д/н [NUMBER]. 21.01.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Джилі», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], був пошкоджений. Зіткнення відбулось внаслідок порушення [PERSON], який керував автомобілем „Деу, д/н [NUMBER], Правил Дорожнього руху, що підтверджено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2013 р. До товариства з заявою звернувся страхувальник про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, та надав всі необхідні документи. Товариством був складений страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування. Виконуючи зобов'язання, взяті на себе згідно договору страхування, товариство перерахувало на рахунок, погоджений з вигодонабувачем, на підставі рахунку-фактури №РФ-11441 від 23.01.2013 р. та ремонтної калькуляції від 01.02.2013 р. страхове відшкодування в розмірі 3088 грн. 07 коп. по платіжному дорученню №28908 від 12.02.2013 р. Тому, в силу закону до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. У зв'язку з тим, що на момент ДТП відповідальність водія транспортного засобу „Деу", д/н [NUMBER], була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ /1164309 в Страховій компанії «Омега», позивач звернувся з вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності винної особи. Страховик цивільно-правової відповідальності винної особи у відповідь на вимогу відшкодував позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 2088 грн. 07 коп., з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн. Тому, винна особа в ДТП [PERSON] зобов'язаний відшкодувати ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» франшизу в розмірі 1000 грн., що передбачено договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вимога позивача відповідачу залишилась без реагування. Представник позивача в ході розгляду справи позовні вимоги підтримала, й крім того просить стягнути додатково з відповідача на користь позивача 420 грн., витрачених на оплату виклику відповідача в судове засідання через пресу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином по адресі, вказаній у позовній заяві, робився запит суду до адресного бюро щодо місця реєстрації відповідача, звідки прийшло повідомлення про відсутність реєстрації [PERSON] по м. Києву та Київській області, викликався відповідач і оголошенням через пресу, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача згідно ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України, провівши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 17.07.2012 р. між ПАТ „Страхова компанія «Універсальна" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3137/256/000013, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Джилі», д/н [NUMBER]. 21.01.2013 р. на вул. С.Перовської в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Джилі», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та який йому належить, був пошкоджений. Зіткнення відбулось внаслідок порушення [PERSON], який керував автомобілем „Деу, д/н [NUMBER], п.16.11 Правил Дорожнього руху, що підтверджено постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2013 р. До ПАТ „Страхова компанія «Універсальна" з заявою звернувся страхувальник про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку з ДТП, та надав всі необхідні документи. Товариством був складений страховий акт №13742/к/п від 13.02.2013 р. та розрахунок суми страхового відшкодування. Виконуючи зобов'язання, взяті на себе згідно договору страхування, ПАТ „Страхова компанія «Універсальна" перерахувало на рахунок ФОП [PERSON], погоджений з позивачем, на підставі рахунку-фактури №РФ-11441 від 23.01.2013 р. та ремонтної калькуляції від 01.02.2013 р. страхове відшкодування в розмірі 3088 грн. 07 коп. по платіжному дорученню №28908 від 12.02.2013 р. На момент ДТП відповідальність водія транспортного засобу „Деу", д/н [NUMBER], була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ /1164309 в Страховій компанії «Омега». Позивач по справі звернувся з вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності-Страхової компанії «Омега» про виплату страховово відшкодування. Страховик цивільно-правової відповідальності винної особи у відповідь на вимогу відшкодував позивачу по справі суму страхового відшкодування в розмірі 2088 грн. 07 коп., з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн. [PERSON] на вимогу ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» від 19.07.2013 р. про сплату суми франшизи (в порядку регресу) не відреагував (а.с.3-23, 52). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таке ж положення передбачено і ст.27 Закону України „Про страхування". Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 9.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика-це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Згідно ст. 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого. Згідно ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування , яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування. Одними із видів добровільного страхування є страхування майна та життя. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Дії Страхової компанії «Омега» по виплаті позивачу по справі суми страхового відшкодування в розмірі 2088, 07 грн. узгоджуються з діючим законодавством України, зокрема, Законами України «Про страхування», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільного кодексу України. Тому, суд погоджується з позовними вимогами та вважає за необхідне покласти на відповідача по справі обов'язок по виплаті позивачу суми франшизи в 1000 грн., що залишилась невідшкодованою при виплаті страхового відшкодування. З боку відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надійшло, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з наданих доказів подавачем позову. Згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 243 грн. 60 коп., та 420 грн. за оплату розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання (а.с. 24, 50). На підставі викладеного,

Outcome: approved