Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

12 квітня 2017 року заявник звернувся з даною заявою до суду, підтримуючи яку в судовому засіданні пояснила, що вона народилась [INFO] року в селі Підгайчики, Коломийського району, Івано-Франківської області. 01 жовтня 1977 року вона вийшла заміж за [PERSON], [INFO], в шлюбі з яким народила та виховала чотирьох дітей. Разом вони прожили більше 38 років, спільно вели господарство і проживали однією сім'єю аж до дня смерті чоловіка, а саме до квітня 2016 року. Деякий час, з 01.06.1983 року по 02.01.1993 року вона працювала в їдальні колгоспу "Прапор Комунізму" (згодом перейменованого у спілку селян "Вільна Україна"), звідки звільнилась у зв'язку з поганим станом здоров'я та призначенням пенсії по інвалідності, яку отримувала до 2001 року. З 1993 року вона більше ніде не працювала, а займалась вихованням чотирьох дітей та веденням домашнього господарства, тому гроші чоловіка були для неї основним джерелом засобів для існування. В серпні 2017 року їй виповнюється 58 років, в зв'язку з чим вона звернулась в Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за консультацією щодо призначення пенсії. Спеціалістами управління їй було роз'яснено, що її страховий стаж становить менше 15 років, тому пенсію за віком призначити не можуть, але оскільки вона була на утриманні чоловіка до дня його смерті, то буде мати право на пенсію по втраті годувальника. Оскільки після звільнення з роботи вона в зв'язку з поганим станом здоров'я на роботі не працювала, зарплату не отримувала, а заробіток чоловіка став для неї єдиним джерелом засобів до існуванні, то просить суд встановити факт, вона, дружина [PERSON], що помер [INFO] року, до дня смерті чоловіка перебувала на його повному утриманні. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. З'ясувавши обставини, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в селі Підгайчики, Коломийського району, Івано-Франківської області. 01 жовтня 1977 року вона вийшла заміж за [PERSON], [INFO], в шлюбі з яким народила та виховала чотирьох дітей. Разом вони прожили більше 38 років, спільно вели господарство і проживали однією сім'єю аж до дня смерті чоловіка, а саме до квітня 2016 року. З 01.06.1983 року по 02.01.1993 року заявниця працювала в їдальні колгоспу "Прапор Комунізму" (згодом перейменованого у спілку селян "Вільна Україна"), звідки звільнилась у зв'язку з поганим станом здоров'я та призначенням пенсії по інвалідності, яку отримувала до 2001 року. З 1993 року [PERSON] більше ніде не працювала, а займалась вихованням чотирьох дітей та веденням домашнього господарства, тому гроші чоловіка були для неї основним джерелом засобів для існування. В серпні 2017 року заявниці виповнюється 58 років, в зв'язку з чим вона звернулась в Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за консультацією щодо призначення пенсії. Спеціалістами управління їй було роз'яснено, що її страховий стаж становить менше 15 років, тому пенсію за віком призначити не можуть, але оскільки вона була на утриманні чоловіка до дня його смерті, то буде мати право на пенсію по втраті годувальника. Відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються дружина, батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника або одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. В зв'язку з поганим станом здоров'я після звільнення з роботи [PERSON] на роботі не працювала, зарплату не отримувала, чоловік постійно давав їй гроші на харчування, одяг та інші потреби. Після припинення в 2001 році виплати пенсії заробіток [PERSON] став для неї єдиним джерелом засобів до існуванні. Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Факт перебування заявниці на утриманні чоловіка також підтверджується довідкою Підгайчиківської сільської ради від 10 квітня 2017 року № 312, де вказано, що [PERSON] до дня смерті чоловіка [PERSON] була на його утриманні і вдруге заміж не виходила. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт породжує юридичні наслідки. Встановлення факту перебування на повному утриманні чоловіка породжує для заявниці право на одержання пенсії по втраті годувальника. Оскільки в судовому засіданні було доведено факт перебування заявниці на утриманні чоловіка, то суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт, що [PERSON], дружина [PERSON], що помер [INFO] року, до дня смерті чоловіка перебувала на його повному утриманні. Наведене стверджується: копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.4/, копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копіями трудових книжок /а.с.6-9/, копією пенсійного посвідчення /а.с.10/, довідками Підгайчиківської сільської ради /а.с.11/. На підставі ст., ст. 234-235, 256-259 ЦПК України та

Outcome: approved