Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), , в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 9420, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" грошових коштів за кредитним договором від 28 листопада 2006 року у сумі 109 492 грн 61 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сума коштів, зазначена у виконавчому написі нотаріуса не є безспірною заборгованістю, а строк стягнення перевищує десять років. У зв'язку з чим, вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 9420 від 03 жовтня 2017 року, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус у порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат» не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років. Ухвалою суду від 26.04.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 15.06.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець Вольф Т.Л. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 листопада 2006 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № К2Н0RX23230281, відповідно умов якого, [PERSON] отримав споживчий кредит в розмірі 1 879 грн. 35 коп. на строк 12 місяців з 28 листопада 2006 року по 28 листопада 2007 року. Свідоцтвом про зміну імені від 26 травня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, підтверджено, що [PERSON] змінив прізвище на [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 38. 03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», за вищезазначеним кредитним договором, грошові кошти у сумі 109 492 грн. 61 коп (сто дев'ять тисяч чотириста дев'яносто дві грн. 61 коп, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту 1 879 грн. 35 коп; заборгованості за відсотками 26 151 грн. 79 коп; заборгованості з комісії 451 грн. 08 коп; заборгованості з пені 75 320 грн. 27 коп; заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500 грн. 00 коп; заборгованості по штрафам (відсоток від заборгованості) 5 190 грн.12 коп. Стягнення здійснюється за період з 28 листопада 2006 року по 25 липня 2017 року. 02 квітня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 56096171 на підставі виконавчого напису, вчиненого 03 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. 03 квітня 2018 року постановою ВП № 56096171 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. накладено арешт на все майно, що належить позивачу. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Аналізуючи вищезазначене, виконавчий напис може бути вчинений за наявності одночасно двох умов, а саме: з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років та підтверджено безспірність заборгованості. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № К2Н0RX23230281 від 28 листопада 2006 року, вбачається, що станом на 25 липня 2017 року, позивачем зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконувалося починаючи з 2006 року, кредит та проценти за користування ним не сплачувались. Оскільки, відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Тобто, починаючи з 2006 року, банк був обізнаний про порушення свого права та у нього виникло право вчиняти дії для захисту порушеного права. Встановивши, що жодного щомісячного платежу на виконання кредитного договору, кінцевий строк погашення кредиту за яким наступив 28 листопада 2007 року, позивач не вносив, і позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, суд приходить до висновку, що з дня виникнення права вимоги на стягнення заборгованості минуло більше трьох років, що виключає можливість її стягнення за виконавчим написом. Також, суд звертає увагу, що частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак, в порушення вищезазначеної норми, виконавчим написом нотаріуса поза межами річного строку спеціальної позовної давності, з позивача стягнуто заборгованості з пені 75 320 грн. 27 коп та заборгованості по штрафам 5 190 грн.12 коп. З огляду на вищевстановлене, з урахуванням стягнення з позивача заборгованості у сумі 109 492 грн. 61 коп за період з 28 листопада 2006 року по 25 липня 2017 року, суд приходить до висновку, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням норм чинного законодавства, поза межами трьохрічного строку та є таким, що не підлягає виконанню. Щодо безспірності стягнутої виконавчим написом нотаріуса заборгованості, також необхідно зазначити наступне Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2014 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до Печерського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № К2Н0RX23230281 від 28 листопада 2006 року, укладеним між позивачем та ЗАТ «Комерційний банк «ПриватБанк». Ухвалою Печерського районного суду від 19 вересня 2015 року, відкрито провадження у цивільній справі № 757/1844/15-ц, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Не погоджуючись із зазначеним позовом про стягнення заборгованості, 10 березня 2015 року боржником подано заперечення на позовну заяву. Ухвалою Печерського районного суду від 21 квітня 2015 року, у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", позовну заяву залишено без розгляду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15, згідно з якою та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що на час вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до суду про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором № К2Н0RX23230281 від 28 листопада 2006 року (тобто, в суді вже існував спір) у зв'язку з чим, не можна вважати заборгованість за вищезазначеним кредитним договором безспірною. Таким чином, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 року N 296/5 вчинив виконавчий напис не пересвідчившись у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років. З огляду на викладені обставини, виконавчий напис нотаріуса № 9420 від 03 жовтня 2017 року, є таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2018 року № 61-1611 св 18 справа № 727/2027/16 -ц . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, як такий, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved