Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 10.05.1996 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвом про народження позивача. За життя батько заповіт не складав, інші спадкоємців, які б прийняли спадщину після його смерті відсутні. Після смерті батька залишилася земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча» смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало батьку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області. Відповідно до ст. 549 ЦК України від 18.07.1963 року позивач прийняла спадщину після смерті батька, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зберігаючи у себе сертифікат на право на земельну частку (пай). Але при оформлені договору оренди позивачем оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був переданий фермеру, який його загубив. Тому на теперішній час вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на земельну частку (пай). Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» № 720/95 від 08.08.1995 р. встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Пунктом 2 вказаного Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Батько позивача - [PERSON] на час паювання КСП «Заповіт Ілліча»» був членом КСП «Заповіт Ілліча», а тому був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Заповіт Ілліча», на підставі якого йому і виготовили сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, батько позивача відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 р. отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча». Після видачі батьку позивача сертифікату на земельну частку (пай) у зв'язку з уточненням кількості громадян був зменшений розмір земельної частки паю у КСП «Заповіт Ілліча». Так, розпорядженням голови Великолепетиської районної державної адміністрації № 182 від 18.05.2001 року «Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Заповіт Ілліча»» розмір земельної частки (паю) в середньому по господарству визначений 5,96 умовних кадастрових гектара. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України № 435-IV від 16.01.2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому до цивільних відносин щодо прийняття позивачем спадщини після смерті батька - [PERSON]С, який помер 10.05.1996 року, застосовуються норми Цивільного кодексу в редакції від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи, що за життя чоловік заповіт не складав, то спадкування після смерті чоловіка здійснюється за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК України від 18.07.1963 року позивач, як дочка спадкодавця належить до першої черги спадкоємців за законом.. Інші спадкоємці першої черги спадкування спадщину не приймали. Крім того, згідно паспорту позивача прізвище українською мовою записано [PERSON] (російською мовою Цветок), а згідно свідоцтва про смерть батька його прізвище українською мовою записане [PERSON]. Таким чином, їхні прізвища різняться і позивачу потрібно встановити факт родинних відносин з батьком. Доказами того, що [PERSON] є батьком позивача є свідоцтво про народження позивача, картка фізичної особи - платника податків. Помилка у написанні прізвища позивача та її батька сталась через неправильний переклад прізвища з російської мови «Цветок» на українську мову «Цвіток» і «Цвєток». Позивач просить встановити факт, що [PERSON], який помер 10.05.1996 року, є батьком [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом, після померлого 10.05.1996 року [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заповіт Ілліча» смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області розміром 5,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але у позовній заяві просить розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просить розглядати справу у її відсутність. Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ № 289976 від 10.05.1996 року [PERSON] помер 10.05.1996 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не може прийняти спадщину після померлого [PERSON] (батька позивача) через те, що їхні прізвища різняться. Згідно паспорту позивача прізвище українською мовою записано [PERSON] (російською мовою Цветок), а згідно свідоцтва про смерть батька його прізвище українською мовою записане [PERSON]. Помилка у написанні прізвища позивача та її батька сталась через неправильний переклад прізвища з російської мови «Цветок» на українську мову «Цвіток» і «Цвєток». Факт того, що [PERSON], який помер 10.05.1996 року, є батьком [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-КГ № 363441 від 20.12.1986 року, паспортом серії МР № 391619 від 01.12.2012 року, карткою фізичної особи - платника податків від 10.04.2003 року, де прізвище позивача записано "Цвіток", тобто як і батька. Встановлення вказаного факту необхідно позивачу для прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК України від 18.07.1963 року. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, що підтверджується листом нотаріуса № 1237/01-16 від 10.10.2018 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53633617 від 10.10.2018 року. Отримати через орган нотаріату свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 р. встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). Пунктом 2 вказаного Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. [PERSON] був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства "[PERSON], на підставі якого йому і виготовили сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, батько позивача відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 р. отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності "Заповіт Ілліча", що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серія ХС № ХС-ІІІ від 05.01.1991 року та списком раніше пропущених членів в списках колишніх КСП ім. Петровського та КСП "Заповіт Ілліча", які мають право на земельну частку (пай). Згідно листа відділу Держгеокадастру у Великолепетиському районі Херсонської області № 9-21-0.21-208/105-18 від 03.10.2018 року Великолепетиською районною державною адміністрацією [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 908729, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13.12.2000 року за № 1109. Відповідно до п.1 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України № 435-IV від 16.01.2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому до цивільних відносин щодо прийняття позивачем спадщини після смерті батька - [PERSON], який помер 10.05.1996 року, застосовуються норми ЦК в редакції від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи, що за життя батько заповіт не складав, то спадкування після смерті батька здійснюється за законом. На даний час захист права власності особи регулюється ЦК України № 435-IV від 16.01.2003 р. (надалі ЦК України). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що через втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім'я батька позивач не може оформити спадщину за законом після смерті батька через органи нотаріату, а тому з метою захисту її порушеного цивільного права, відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 р., ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України на підставі ст.ст. 524, 529, 549 ЦК України від 18.07.1963 року, суд вважає за необхідне визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Заповіт Ілліча" смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області розміром 5,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало батьку - [PERSON], померлого 10.05.1996 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 908729, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13.12.2000 року за № 1109. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 524, 529, 549 ЦК України від 18.07.1963 року, п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій» №720/95 від 08.08.1995 року,

Outcome: approved