Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Керівник Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради, комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради", виконувач обов`язків керівника Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Державної установи "Інститут травматології та ортопедії" Національної академії медичних наук України звернулися в суд з позовами до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Бершадською місцевою прокуратурою опрацьовано інформацію щодо стану відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Під час розгляду кримінального провадження № 126/3295/18 Бершадським районним судом Вінницької області встановлено, що 09.07.2018 року близько 21 год. 30 хв. в м. Бершадь Вінницької області водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21061 державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Ярослава Мудрого зі сторони центру м. Бершадь в напрямку с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним та допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який стояв біля лівого узбіччя з увімкненими на велосипеді світловими приладами. В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 163/49 від 02.11.2018 року у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, яка супроводжувалась розривом (розчавленням) правої долі печінки з послідуючою масивною кровотечею в черевну порожнину, забоєм лівої нирки з заочеревинною гематомою, а також у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків по ширині та довжині, саднини на правій половині грудної клітини. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок неодноразової або комплексної дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути і виступаючі частини кузова автотранспортного засобу. За ступенем важкості наявні у неповнолітнього [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 512 від 17.09.2018 року в гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля несправностей, які б свідчили про можливість їх непрацездатності до ДТП не виявлено. Порушення [PERSON] вимог п.п. 10.1, 12.4 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. За результатами розгляду вказаного кримінального провадження вироком Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/3295/18 від 12.04.2019 року, який набрав законної сили 14.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. У зв`язку з вищенаведеним, потерпілий від злочину з 12.07.2018 року по 24.07.2018 року, тобто 12 днів перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні. Середня вартість одного ліжко-дня без врахування видатків на медикаменти становить 537 грн. 38 коп. (12 днів х 537,38 грн. = 6880,56 грн.). Крім того, витрати на медикаментозне лікування становлять 12407,79 грн. Таким чином, загальні витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] становлять 19288 грн. 35 коп., що підтверджується листом закладу охорони здоров`я № 02/1065 від 18.07.2009 року. Згідно установчих документів Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня фінансується з обласного бюджету Вінницької обласної ради, яка є засновником Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні. Також фінансування Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні здійснюється за рахунок коштів бюджету, а їх неповернення заподіює шкоду інтересам держави, який вбачається у належному фінансуванні лікарні для забезпечення покладених функцій, а саме надання професійної медичної допомоги. З огляду на вказане, не відшкодування коштів, витрачених лікарнею на лікування потерпілого від злочину завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Крім того, потерпілий від злочину з 07.09.2018 року по 17.10.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України". Згідно інформації про вартість лікування [PERSON] в Державній установі "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України" вартість лікування в клініці з 07.09.2018 року по 01.10.2018 року становить 14940 грн., а з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року - 11653 грн. Таким чином, Державна установа "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України" на лікування потерпілого від злочину витратила 26593 грн. Відповідач добровільно не відшкодував шкоду, заподіяну внаслідок лікування потерпілого від злочину. Вищевказане суттєво порушує інтереси держави щодо забезпечення охорони здоров`я та пов`язаних з цим конституційних гарантій. Крім того, ненадходження коштів до державного бюджету призводить до порушення діяльності, спрямованої на забезпечення лікуванння осіб, та, враховуючи специфічність отримання додаткових трансферів, негативно впливає на наповнення бюджету. Просить стягнути з [PERSON] на користь Вінницької обласної ради витрати на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину в сумі 19288 грн. 35 коп. та на користь держави в особі Державної установи "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України" на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину в сумі 26593 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 18.09.2019 року об`єднано в одне провадження вищезазначені позови та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов. Учасникам справи роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз`яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання. У встановлений ухвалою термін відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред`явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. За вказаних обставин, суд, за правилами ст.279\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Під час розгляду кримінального провадження № 126/3295/18 Бершадським районним судом Вінницької області встановлено, що 09.07.2018 року близько 21 год. 30 хв. в м. Бершадь Вінницької області водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21061 державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Ярослава Мудрого зі сторони центру м. Бершадь в напрямку с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним та допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який стояв біля лівого узбіччя з увімкненими на велосипеді світловими приладами. В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 163/49 від 02.11.2018 року у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, яка супроводжувалась розривом (розчавленням) правої долі печінки з послідуючою масивною кровотечею в черевну порожнину, забоєм лівої нирки з заочеревинною гематомою, а також у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків по ширині та довжині, саднини на правій половині грудної клітини. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок неодноразової або комплексної дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути і виступаючі частини кузова автотранспортного засобу. За ступенем важкості наявні у неповнолітнього [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я. Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 512 від 17.09.2018 року в гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля несправностей, які б свідчили про можливість їх непрацездатності до ДТП не виявлено. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 513а від 06.08.2018 року, дії водія автомобіля ВАЗ 21061 державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 12.4 ПДР України. Можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля ВАЗ 21061 [PERSON] М.І. з технічної точки зору забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. 10.1 ПДР України при постійному контролі за рухом даного автомобіля. В діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій [PERSON] за вищевказаних обставин порушив вимоги ПДР України, а саме п.10.1, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.4, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Порушення [PERSON] вимог п.п. 10.1, 12.4 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. За результатами розгляду вказаного кримінального провадження вироком Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/3295/18 від 12.04.2019 року, який набрав законної сили 14.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. У зв`язку з вищенаведеним, потерпілий від злочину з 12.07.2018 року по 24.07.2018 року, тобто 12 днів перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні. Середня вартість одного ліжко-дня без врахування видатків на медикаменти становить 537 грн. 38 коп. (12 днів х 537,38 грн. = 6880,56 грн.). Крім того, витрати на медикаментозне лікування становлять 12407,79 грн. Таким чином, загальні витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] становлять 19288 грн. 35 коп., що підтверджується листом закладу охорони здоров`я № 02/1065 від 18.07.2009 року. Згідно установчих документів Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня фінансується з обласного бюджету Вінницької обласної ради, яка є засновником Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні. Також фінансування Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні здійснюється за рахунок коштів бюджету, а їх неповернення заподіює шкоду інтересам держави, який вбачається у належному фінансуванні лікарні для забезпечення покладених функцій, а саме надання професійної медичної допомоги. З огляду на вказане, не відшкодування коштів, витрачених лікарнею на лікування потерпілого від злочину завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Крім того, потерпілий від злочину з 07.09.2018 року по 17.10.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України". Згідно інформації про вартість лікування [PERSON] в Державній установі "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України" вартість лікування в клініці з 07.09.2018 року по 01.10.2018 року становить 14940 грн., а з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року - 11653 грн. Таким чином, Державна установа "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України" на лікування потерпілого від злочину витратила 26593 грн. Відповідач добровільно не відшкодував шкоду, заподіяну внаслідок лікування потерпілого від злочину. Вищевказане суттєво порушує інтереси держави щодо забезпечення охорони здоров`я та пов`язаних з цим конституційних гарантій. Крім того, ненадходження коштів до державного бюджету призводить до порушення діяльності, спрямованої на забезпечення лікуванння осіб, та, враховуючи специфічність отримання додаткових трансферів, негативно впливає на наповнення бюджету. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" (далі - Постанова) питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Згідно п.6 Постанови відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п.3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття крнимінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Крім того, п.4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до ч.4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхдність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з ч.ч. 3, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави заявляється прокурором. Особа, яка не заявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право заявити його в порядку цивільного судочинства. Враховуючи, що з 14.05.2019 року, тобто з моменту набрання законної сили вироком Бершадського районного суду Вінницької області відповідач самостійно не відшкодував шкоду заподіяну Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, яка фінансуєтсья з бюджету та вищевказане суттєво порушує інтереси держави щодо забезпечення охорони здоров`я та пов`язаних з цим конституційних гарантій. Крім того, ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності лікувального закладу щодо забезпечення безоплатного лікування осіб та враховуючи специфічність отримання додаткових трансферів негативно впливає на наповнення бюджету. Разом з тим, ні лікувальним закладом, ні його засновником - який є уповноваженим органом для захисту інтересів держави, жодних заходів для стягнення коштів з відповідача не вжито, у тому числі шляхом проведення претензійної роботи до звернення до суду. Крім того, у зв`язку з кримінальним провадженням 25.10.2018 року вилучено з Державної установи "Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України" медичну картку стаціонарного хворого, установі було відомо про наявність кримінального провадження та здійснення досудового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, однак в ході досудового розслідування відповідні заходи для захисту порушених інтересів держави не вживались, також після засудження [PERSON] та набрання вироком законної сили будь-яких заходів не вжито. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 1166, ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved