Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька з тих підстав, що як стверджує рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 09.04.2019 року у справі № 126/81/19 було встановлено, що він є рідним батьком [PERSON] . Він є людиною похилого віку, постійно хворіє, отримує мізерну пенсію, потребує матеріальної допомоги. Він від виконання своїх батьківських обов`язків не ухилявся і, хоча з матір`ю [PERSON] не проживав, але постійно і вчасно сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. Відповідач йому ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча фізично здоровий, працездатний, матеріально забезпечений. Просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні з наступних підстав. Жодного письмового доказу про те, що він постійно хворіє, отримує мізерну пенсію і потребує матеріальної допомоги позивач суду не надав. Також позивач не надав жодної квитанції, яка б підтверджувала те, що він отримує мізерну пенсію та витрачає грошові кошти на своє лікування. Крім того, сам позивач стверджує, що він вихованням сина не займався, а лише сплачував аліменти, що тільки підтверджує його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач сплачував аліменти лише більше року, а потім взагалі перестав платити, що може підтвердити його мати. Ці обставини можуть бути підтверджені ним, його матір`ю, сусідами та і сам позивач цього не заперечує. Він є учасником бойових дій і має різні захворювання, йому на лікування постійно потрібні грошові кошти, яких він сам не має. Крім того він перебуває на обліку як безробітній в Бершадській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 01.08.2018 року. Тому доводи позивача про те, що він є фізично здоровим, працездатним та матеріально забезпеченим спростовуються. 18.04.2019 року комісія Бершадської міської ради обстежила його матеріально-побутові умови та зазначила, що у зв`язку з важкими матеріально-побутовими умовами проживання він потребує матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб. Тобто на теперішній час у зв`язку з кризовою ситуацією він не має прибутку. Просить в позові відмовити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що якщо відповідач [PERSON] погасить його борг в розмірі 25 000 грн. за кредитом, то він відмовиться від позову про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] просить відмовити в позові, оскільки [PERSON] не приймав участі в його вихованні та утриманні. Представник відповідача адвокат Пригуза С.Д. заперечує проти задоволення позову. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , що підтверджується рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 09.04.2019 року (справа № 126/81/19, провадження № 2-о/126/26/2019), цих обставин ніхто не заперечує, у суду відсутні обгрунтовані сумніви у достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не займався вихованням свого сина, після досягнення дитиною віку одного року він залишив сім`ю та виїхав у м.Запоріжжя. Ці обставини підтверджується показаннями свідка [PERSON] в судовому засіданні, згідно з якими що [PERSON] приймав участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] на протязі лише одного року, після чого він усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до їх сина і його ніхто не бачив. Ці обставини також визнаються сторонами, у суду немає обгрунтованих сумнівів у достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 11.04.2017 року, хворіє, перебував на лікуванні в клініці неврологічних хвороб Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону України, що підтверджується виписними епікризами №№ 4667, 5014. Крім того, відповідач [PERSON] проходив лікування в терапевтичному відділенні Вінницького госпіталя ветеранів війни, Луцькому гарнізонному військовому госпіталі, що підтверджується випискою з історії хвороби № 1547, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2521/413. Згідно довідки № 202 від 05.06.2019 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітній в Бершадській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 01.08.2018 року. Відповідно до акту виконавчого комітету Бершадської міської ради № 128 від 18.04.2019 року про обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , комісія прийшла до наступного висновку: у зв`язку з важкими матеріально-побутовими умовами проживання [PERSON] потребує матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб. Позивач [PERSON] також хворіє, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого, протоколами КНП "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування" № 197 від 17.10.2018 року, № 14 від 22.01.2019 року, протоколами ультразвукового дослідження передміхурової залози, серця, довідкою КНП "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування" № 577 від 12.04.2019 року, протоколом № 499 від 11.10.2018 року КНП "Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги". Згідно довідки КНП "Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги", [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря та постійно отримує медикаментозне лікування з приводу хвороб. Відповідно до довідки № 275/03-21 від 10.07.2019 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Бершадського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком (червень 2019 року) в розмірі 1536,56 грн. Згідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. В цих правовідносинах, що склалися між сторонами, наявність таких виняткових випадків позивач не довів. Також відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз`яснено судам, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Відповідно до ст.ст. 12 ч.3, 13, 60, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що хоча позивач і потребує матеріальної допомоги, оскільки є непрацездатним, хворіє, отримує мізерну пенсію, але позов є безпідставним, необґрунтованим і незаконним, оскільки він ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо відповідача, відповідач також хворіє, знаходиться на обліку як безробітний, також потребує матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст. 204 СК України,

Outcome: dismissed