Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обгрунтування позову зазначила, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 08 грудня 2004 року їй належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0024 га біля будинку [ADDRESS], для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу. У відповідності до розробленого КП "КоростеньАрхПроект" технічного паспорту із дотриманням відповідних визначених технічним паспортом норм збудовано на земельній ділянці гараж. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області № 222 від 16 травня 2018 року присвоєно земельній ділянці по [ADDRESS]. При зверненні до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області із заявою їй відмовленні в оформленні права власності на збудований гараж, оскільки, згідно Державного акту на приватизованій земельній ділянці гараж побудований без дозвільних документів на забудову, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, в яких позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача - територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій при постановленні рішення покладається на розсуд суду та просила розгляд справи провести без участі представника. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивачці відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 08 грудня 2004 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0024 га біля будинку [ADDRESS], яка надана для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу (а.с.6). У відповідності до розробленого КП "КоростеньАрхПроект" технічного паспорту із дотриманням відповідних визначених технічним паспортом норм збудовано на земельній ділянці гараж та забудовником значиться [PERSON] (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області № 222 від 16 травня 2018 року присвоєно земельній ділянці по [ADDRESS] адресу: [ADDRESS] (а.с.7). При зверненні до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області із заявою позивачці відмовленні в оформленні права власності на збудований гараж, оскільки, згідно державного акту на приватизованій земельній ділянці гараж побудований без дозвільних документів на забудову (а.с.15). Відповідно до положень ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За нормами ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч.3 ст.376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.ст.41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно п.10 "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 рок за № 461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. За нормами ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав може бути - визнання права. Враховуючи, що позивач, яка є власником земельної ділянки зверталася до компетентного державного органу з метою оформлення права власності на збудований гараж, але їй було відмовлено у такому прийнятті, а відповідач не надав будь - яких доказів на підтвердження того, що визнання права власності на нерухоме майно порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе і необхідне позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на збудований гараж.

Outcome: approved