Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Прокурор Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся в суд з позовом в інтересах держави до відповідачів, про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821287800:04:009:0004), що розташована за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити, а саме: визнати недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821287800:04:009:0004), що розташована за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №24848856 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку (обєднану) загальною площею 6 га (кадастровий номер 6821287800:04:009:0015), що розташована за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Також просить витребувати у [PERSON] на користь держави земельну ділянку загальною площею 2 га, в межах та конфігурації, визначених у наказі [PERSON] управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ. В підтвердження своїх позовних вимог прокурор пояснив, що [PERSON] не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже раніше таким правом скористався і отримував у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації площею 2 га на території Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, що мало місце 29.09.2016 р. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду подала відзив, в якому проти задоволення позову заперечила, вказує що спірну земельну ділянку набула правомірно, є добросовісним набувачем, а тому вона не може бути у неї витребувана. Крім того, вказує, що на даний час земельної ділянки із кадастровим номером 6821287800:04:009:0004 фізично не існує і дана обставина підтверджується інформацією, що міститься на Публічній кадастровій карті України (а.с.82-90). \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Щодо позиції по суті спору, вказала, що підтримує раніше поданий відзив, де зазначено що відповідач заперечує проти задоволення позову, в їх діях немає жодних порушень чинного законодавства, оскільки відсутні бази даних, за якими б вони могли перевірити чи зверталась вже особа із заявами про отримання земельних ділянок раніше. Крім того, такого їх обовязку законодавством не передбачено, а при поданні заяви особа вказує чи вона скористалась вже даним правом. (а.с.101-107). Суд, заслухавши пояснення прокурора, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом об'єктивно встановлено, що згідно поданої заяви [PERSON] 21.03.2017 р. звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Також, у поданій заяві [PERSON] вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався (а.с.63). Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.04.2017 р. №22-7254-СГ надано [PERSON] дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування обєкта землеустрою: за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області (6821287800:04:009), орієнтовний розмір ділянки 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.65). Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 6821287800:04:009:0004 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області (а.с.67). В той же час, як вбачається із копії доданої заяви, 26.08.2016 р. [PERSON] вже звертався до [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (а.с.61). Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.09.2016 р. №22-25729-СГ передано у власність [PERSON] земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування обєкта землеустрою: за межами населених пунктів Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (6820686000:07:008:0005), розмір ділянки 2 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.62). Як вбачається із долученої до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та копії договору купівлі-продажу, [PERSON] дійсно будучи власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2017 р. відчужив її на користь [PERSON] (а.с.21-27, 42-43). В подальшому, [PERSON] провела об'єднання раніше набутих нею земельних ділянок, зокрема і спірної земельної ділянки, утворивши єдиний масив ділянок площею 6 га. Дані обставини підтверджуються довідкою №15026715 про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.12.2018 р., де відображено факт об'єднання даних земельних ділянок, зокрема і спірної, в єдиний масив площею 6 га з присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці 6821287800:04:009:0015 (а.с.10-22). Також, до матеріалів справи долучено технічну документацію із землеустрою щодо об'єднання земельних ділянок за заявою громадянки [PERSON], розроблену ФОП [PERSON] З даної технічної документації вбачається, що дійсно відповідачем в один масив було обєднано три земельні ділянки, зокрема і земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6821287800:04:009:0004, яка була придбана у [PERSON] у відповідності до договору купівлі-продажу від 03.08.2017 р. (а.с.29-54). Ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 18.12.2018 року на обєднану земельну ділянку загальною площею 6 га (кадастровий номер 6821287800:04:009:0015) було накладено арешт на підставі заяви прокурора Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, про забезпечення позову (а.с.68). Вирішуючи позовну вимогу щодо визнання недійсним наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га (кадастровий номер 6821287800:04:009:0004), що розташована за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, суд приходить до висновку про її обгрунтованість виходячи із такого. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із ч. 1\~ст. 116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3\~ст. 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4\~ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 121 Земельного кодексу України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Отже, станом на 21.03.2017 р., тобто день звернення з приводу набуття у власність земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6821287800:04:009:0004), [PERSON] вже набув у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6820686000:07:008:0005, а отже скористався своїм правом, передбаченим ст.116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. П. (г) ч.3 ст.152 ЗК України визначено спосіб захисту прав на земельні ділянки у спосіб визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу щодо скасування в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису №24848856 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку (обєднану) загальною площею 6 га (кадастровий номер 6821287800:04:009:0015), суд приходить до висновку про її обгрунтованість виходячи із такого. Враховуючи те, що правова підстава виникнення у [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6821287800:04:009:0004 є недійсною (оскільки судом визнано недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки), то він не є особою, яка в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦК України уповноважена виступати продавцем земельної ділянки, адже визнаний недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ втрачає свою силу з моменту його прийняття через свою незаконність. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ч. 1,2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч. 47, 52 «Порядку ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 №1141, для внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, записів про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав обовязково зазначається індексний номер рішення. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав, у результаті якої закрито розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу, в Державному реєстрі прав проставляється відмітка про скасування державної реєстрації прав і відкривається закритий розділ Державного реєстру прав та відповідна реєстраційна справа. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] обєднала спірну земельну ділянку (кадастровий 6821287800:04:009:0004), яку [PERSON] не мав права отримувати та відчужувати, тому витребувати її площею, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 р. №22-13751-СГ у власність [PERSON] та знаходиться за межами населених пунктів Старопісочнянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області у добросовісного набувача [PERSON] на користь держави можливо лише шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності [PERSON] на обєднану земельну ділянку кадастровий номер 6821287800:04:009:0015. Відповідно до п.135\~Постанови КМ України від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. У разі коли відомості вносяться до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (в разі її поділу чи об'єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості вносяться до відповідної Поземельної книги після її відкриття відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку. [PERSON], який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є [PERSON] України «Про Державний земельний кадастр». Відповідно до ст. 1 Закону державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 6 Закону). За нормами ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх обєднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, повязану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (ч. 7 ст. 9 Закону). Відповідно до ч. 6 ст.16 Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок містить пункт 114 Поряду ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (ст.177 ЦК України). Згідно ч.1 ст.181 ЦПК України, до нерухомий речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України). Отже, захист цивільних прав може мати місце лише стосовно реально існуючого майна (яке можливо ідентифікувати) чи майнових прав. \~ У відповідності\~до положень\~ст.16\~ЗУ "Про\~Державний земельний\~кадастр":Земельній\~ділянці,\~відомості про\~яку внесені\~до Державного\~земельного кадастру,\~присвоюється кадастровий\~номер. Кадастровий\~номер земельної\~ділянки є\~її ідентифікатором\~у Державному\~земельному кадастрі. Система\~кадастрової нумерації\~земельних ділянок\~є єдиною\~на всій\~території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Отже, кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Зважаючи на важливість застосування кадастрового номеру для однозначної ідентифікації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, а також у звязку із неприпустимістю прийняття органами влади рішень щодо земельних ділянок без їх належної персоніфікації як обєктів цивільних правовідносин, ч.5 ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" встановлює правило обовязковості зазначення у рішеннях органів державної влади кадастрових номерів відповідних ділянок. Рішення органів влади, що прийняті із порушенням цієї норми, слід розглядати як нікчемні та такі, що не матимуть правових наслідків. Отже, суд приходить до висновку, що способом ідентифікації спірної земельної ділянки в межах та координатах, які вона мала до об'єднання, що є запорукою можливості реального виконання майбутнього судового рішення, є присвоєння їй відповідного кадастрового номеру, що можливо зробити лише після скасування державної реєстрації прав на обєднану земельну ділянку та її поділ. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу щодо витребування у [PERSON] на користь держави земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер до обєднання земельних ділянок 6821287800:04:009:0004), суд приходить до висновку про її обгрунтованість виходячи із такого. Згідно з\~ст.ст. 13-14 Конституції України, земля, її надра атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської ) економічної зони з об'єктами права власності Українського народу. Від Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Земля є основним багатством, що перебуває під охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою включно відповідно до закону. Чинним законодавством України визначено способи захисту порушеного права власності на землю. Так, за змістом\~ст. 90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст. 152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред'явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому\~ст. 346 ЦПК України\~не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв'язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими особами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12.06.2018 року у справі №916/3727/15, від 09.07.2018 року у справі №910/3513/17. При цьому для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 05.10.2016 року у справі 916/2129/15 та від 17.12.2014 року у справі №6-140цс. Щодо підставності представництва інтересів держави прокурором в даному випадку, суд вважає його належним та обґрунтованим і виходить із такого. Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.12.2018 у справі № 923/129/17. Також суд не погоджується з позицією прокурора щодо можливості солідарного стягнення судових витрат, оскільки нормами ЦПК України такого способу розподілу судових витрат не передбачено. За таких обставин, судові витрати підлягають пропорційному розподілу відповідно до частини задоволених позовних вимог в порядку, передбаченому ч.1,2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved