Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить встановити постійний безоплатний земельний сервітут на право [PERSON] ( [ADDRESS] ; реєстраціний номер картки платника податків [NUMBER] ) проїзду на автомобілі та проходу через земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 4610136900:03:001:0044), а саме через прибудинкову територію будинку [ADDRESS] , до гаражу, позначеного у технічному паспорті від 16.02.2000 року 1, загальною площою 18,1 м. кв. та земельної ділянки площею 0, 0100 га, кадастровий номер 4610136900:03:001:0044, яка знаходиться під ним за цією ж адресою [ADDRESS] . В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона,\~ [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу гаража від 25\~квітня 2014 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2016 року, є власником даного майна, що підтверджується витягами з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Довкола належної їй земельної ділянки як і гаража на ній розташована земельна ділянка, яка належить до прибудинкової території будинку [ADDRESS] , яка належить до земель міста. Через конфліктну ситуацію з мешканцями будинку, яка триває багато років вона не в змозі користуватися свої майном, оскільки останні перешкоджають у проїзді та проході через прибудинкову територію. Усі її пропозиції користувачам прибудинкової території на право проходу, проїзду по земельній ділянці, були проігноровані внаслідок чого вона змушена звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Просить позов задоволити. 13 листопада 2018 року Франківським районним судом м. Львова, постановлено ухвалу про призначення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Львівського комунального підприємства «Затишне», треті особи без самостійних вимог: Львівська міська рада, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про встановлення земельного сервітуту, судову земельно-технічну експертизу. 27.11.2019 року Франківським районним судом м. Львова,клопотання представника позивача [PERSON] про залучення Львівської міської ради в якості співвідповідачів задоволено. Представником Львівської\~міської ради\~16.12.2019\~року подано\~відзив в\~якому зазначає,\~що згідно ч. ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу встановлено, що передача в оренду земельних ділянок що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки і договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, ходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених переднього землевласника (землекористувача). Відтак, у разі правомірного набуття права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, у власника цього будинку (будівлі або їй) виникає право, а у відповідного суб`єкту владних повноважень кореспондуючий обов`язок, щодо передачі власнику цього будинку (будівлі або споруди) земельної ділянки, на якій він розташований. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, [PERSON] є користувачем частини земельної ділянки на [ADDRESS] (кадастровий номер: 4610136900:03:001:0044), оскільки володіє на праві власності нерухомим майном, гаражем, площею 18,1м.кв. Оскільки [PERSON] є користувачем лише земельної ділянки на якій розміщений гараж, який належить їй на праві власності, тому для забезпечення доступу та обслуговування цієї земельної ділянки, єдиним способом є встановлення зельного сервітуту. Отже, право земельного сервітуту встановлюється як виняток у разі, якщо задовольнити потребу у цьому землекористуванні неможливо в інший спосіб. 21.01.2020 на адресу суду від третіх осіб надійшло заперечення в якомувказують, що згідно технічного паспорту садибної ділянки по [ADDRESS] ) та схематичного плану, загальна площа садиби становить 625 м.кв., під забудовою 248 м. кв. під двором 404 м.кв. і відповідно довідки № 1675 від 24.10. 2016р. ЛКП " Затишне " повідомляє, що прибудинкова територія будинку [ADDRESS] , площею 404 м. кв. належить на праві спільної сумісної власності виключно співвласникам цього будинку і нікому іншому. За цих суттєвих обставин позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Позивачка не є ні мешканкою, ні співласником будинку [ADDRESS] , а отже має право лише укласти угоду про оренду певної земельної ділянки з співвласниками прибудинкової території. Так само не можуть бути прийняті до уваги покликання позивачки на те, що до позивачки перейшли права попередніх власників. Як встановлено з Рішення № 17 від 13 січня 1970 р. колишньому квартиронаймачу будинку [ADDRESS] , громадянину Юршину Виконавчим комітетом Ленінської райради було надано дозвіл тимчасово встановити збірно-розбірний металевий гараж. Отже збірно-розбірний металевий гараж є тимчасова споруда. В 1970 р. ця тимчасова споруда внесена в технічний паспорт будинку [ADDRESS] . Як видно з технічного паспорту будинку [ADDRESS] , цей гараж позначений, як допоміжна споруда, літерою " Б " та зазначено в характеристиці цього гаража, що він встановлений без фундаменту, та те, що такий тип гаражу не ціниться. Дана неспростовна обставина доводиться наступним, а саме заключенням судового експерта Журавльовою Оленою Іванівною, з виходом на місце та обстеженням гаражу, від 18.04.2011р. №08/04-11, встановлено, що гараж розташовний на прибудинковій території будинку [ADDRESS] , не яється капітальною спорудою ( нерухомим майном). В 2010 р. донька померлого [PERSON] , [PERSON] , оформляє право власності на цей гараж. Право користування чи право власності на земельну ділянку під гажем у [PERSON] відсутні. Цей гараж [PERSON] продає громадянам [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу продали гараж, що розташований на (будинковій території будинку [ADDRESS] ., [PERSON] . Отже, з наведених фактів жодна з перечислених осіб не були і не є «власниками будинку [ADDRESS] та відповідно до Закону Україїни № 417_від 14.05.2015р. «Про особливості здійснення прав власності багатоквартирному будинку» не мають жодного права вимагати на свою користь будь який об`єкт, або його частину. Не зважаючи на вищенаведене Львівська міська рада, перевищуючи владні повноваження, видала ухвали, які стосуються власності власників багатоквартирного будинку. Цей будинок разом з будинковою територією станом на 2005 р. уже вибув з об`єкту комунальної власності, в зв`язку 100% приватизацією квартир, а згідно технічного паспорту являється садибою, на земельній ділянці якої розташований багатоквартирний будинок. ( ст. 381 ч.1,2 ЦК України ). Правовий статус прибудинкової території у встановлених межах, остаточно затверджено Законом України № 417, від 14.05.2015р., зокрема ч.І, ст.5 та ст.1 " Про особливості здійснення прав власності в багатоквартирному будинку". За таких обставин Львівська міська рада не вправі приймати будь-яких рішень, ухвал щодо прав власності, які їй не належать. Такі ухвали та рішення не підлягають виконанню. Представник позивача\~Романишин Я.\~О.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримав,\~покликаючись на\~викладені в\~позовній заяві\~обставини та\~просить позов\~задоволити. В судовове засіданні представник ЛКП « Затишне» не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, про розгляд справи без участі представника ЛКП « Затишне». Проти встановлення земельного сервітуту не заперечує, втім просить врахувати позицію третіх осіб та обрати найбільш сприятливий варіант із трьох можливих варіантів сервітуту для заїзду і проходу до гаражу. Представник Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, пояснення дала анлогічні відзиву. Треті особи:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,:\~ [PERSON] в судовому засіданні дали пояснення, аналогічні наведеними у запереченні. Просять в задоволенні позову відмовити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду\~\~ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 3ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що позивач\~\~ [PERSON] , згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.04.2014 року (реєстраційний номер номер об`єкта нерухомого майна: 348198446101) та копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.04.2014 року (реєстраційний номер номер об`єкта нерухомого майна: 3480003446101), які видані приватним нотаріусом Львіського міського нотаріального округу Львівської області Цьолковською І. С., є власником гаража, який розташований за адресою:\~ [ADDRESS] , загальна площа 18, 1 кв. м та відповідної земельної ділянки, кадастровий номер 4610136900:03:001:0044. Згідно висновку експерта № 008/19 від 10.05.2019 року, технічно можливий варіант сервітуту для заїзду, проходу і обслуговування гаражу по [ADDRESS] з врахуванням його існуючого розташування - варіант №1 (При даному варіанті заїзду до гаража пропонується використовувати наявні ворота та можливий шлях заїзду по прибудинковій території. При цьому необхідно встановити сервітут для заїзду і проходу до гаражу площею 32,2кв. м з наступними параметрами по ходу годинникової стрілки від т. А: 9,83 м; 3,30 м; 9,54 м; 3,41 м та сервітут для обслуговування конструктивних елементів гаражу площею6,6кв, м з наступними параметрами по ходу годинникової стрілки від т. Б: 1,0 м; 6,59 м; 1,0 м; 6,59 м. ) сервітуту та три варіанта сервітуту для заїзду і проходу до гаражу, за умови отримання дозволу на його реконструкцію (перенесення) - варіанти № 2 (Даний варіант сервітуту можливий лише за умови отримання необхідного дозволу на реконструкцію (перенесення) гаражу. При складанні даного варіанту сервітуту враховано необхідність обслуговування гаражу та передбачено відстань від стін гаражу до меж ділянки не менше 1,0 м з метою недопущення стоку дощових і стічних вод на суміжні земельні ділянки (п. 6.1.41 ДБН Б.2.2- 12:2018 «ПЛАНУВАННЯ І ЗАБУДОВА ТЕРИТОРІЙ» та арк. 19 Технічної документації) Отже, при даному варіанті заїзду і проходу на досліджувану земельну ділянку необхідно встановити сервітут площею 24,9 кв. м з наступними параметрами по ходу годинникової стрілки від т. А: 7,28 м; 3,50 м; 7,0 м; 3,5 м з влаштуванням воріт в огорожі), № 4 (Даний варіант сервітуту можливий лише за умови отримання необхідного дозволу на реконструкцію (перенесення) гаражу, без зміни його основного розташування. При складанні даного варіанту сервітуту, як і в попередніх варіантах, враховано необхідність обслуговування гаражу та передбачено відстань від стін гаражу до меж ділянки не менше 1,0 м з метою недопущення стоку дощових і стічних вод на суміжні земельні ділянки (п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «ПЛАНУВАННЯ І ЗАБУДОВА ТЕРИТОРІЙ», Оскільки в даному випадку розташування гаражу змінено напрям руху до його воріт, виникає необхідність в додатковому маневрі для заїзду, тому запропоновано встановити два сервітута: -площею 25,8 кв. м з наступними параметрами по ходу годинникової стрілки від т. А: 7,44 м; 3,50 м; 7,13 м; 3,5 м з влаштуванням воріт в огорожі). -площею 29,5 кв. м з наступними параметрами по ходу годинникової стрілки від т. Б: 3,21 м; 9,15 м; 3,21 м; 9,21 м. сервітуту. Як зазначає експерт, найменш обтяжливим для мешканців сусідніх будинків і єдино можливим способом заїзду в гараж по [ADDRESS] (без зміни його розташування), проходу до нього та обслуговування його конструктивних елементів, є варіант № 1 сервітуту. \~ \~ \~ \~У випадку отримання дозволу на реконструкцію (перенесення) гаражу в межах приватизованої ділянки по [ADDRESS] , найменш обтяжливим для мешканців сусідіх будинків буде сервітут з найменшою площею - варіант № 2 сервітуту. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~- правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~- власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. \~ \~ \~ \~У відповідності до чч. 1-3\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~- право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~Сервітутні відносини регулюються нормами\~статей 401 - 406 Цивільного кодексу України\~і\~статей 98 - 102 Земельного кодексу України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 401 Цивільного кодексу України\~право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). \~ \~ \~ \~Статтею 98 Земельного кодексу України\~визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 404 Цивільного кодексу України\~право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. \~ \~ \~ \~Перелік видів права земельного сервітуту, який не є вичерпним, наведено у\~статті 99 Земельного кодексу України. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 402 Цивільного кодексу України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, га власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. \~ \~ \~ \~Разом із тим\~статтею 100 Земельного кодексу України\~також передбачено встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду. \~ \~ \~ \~У розумінні приписів наведених норм потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли особа не може задовольнити свої потреби іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту. \~ \~ \~ \~Позиція Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року. Відповідно до п. 22 Постанови №7 вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд «має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об`єкта і не залежить від власників цих об`єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу права на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи, а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті». \~ \~ \~ \~В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача. \~ \~ \~ \~А також на підставі ст.141ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved