Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06.10.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою укладено кредитний договір № 014/0408/82/0279996, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 22789,43 грн. 25.04.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/33. 25.04.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого, ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 р. ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 54755,76 грн., які остання повертати в добровільному порядку відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0408/82/0279996 від 06.10.2014 року у розмірі 54755,76 грн., судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 06.10.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0408/82/0279996, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 22789,43 грн. зі сплатою 39,93% річних за користування кредитним коштами та кінцевим строком повернення 06.10.2020 року. Умовами вказаного правочину сторони обумовили порядок надання кредиту, строки і порядок його погашення, взаємні права та обов`язки та відповідальність кожної із сторін договору за його невиконання або неналежне виконання тощо. Так, п.1.1.12.2 кредитного договору визначено, що погашення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється шляхом внесення позивальником ануїтентного щомісячного платежу в розмірі 838 грн. Відповідно до п.7 Договору сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Кредитного договору застосується строк позовної давності тривалістю у 70 років. 05.02.2016 року сторони уклали Додаткову угоду №014/0408/82/0279996/81-1-0-00/23323 до договору від 06.10.2014 року, якою, в тому числі, збільшили строк кредитування та змінили дату остаточного погашення кредиту на 06.07.2022 року. 05.02.2016 року сторони уклали Додаткову угоду №014/0408/82/0279996/81-1-0-00/23322 до договору від 06.10.2014 року, відповідно до п.1.1 якої фактична заборгованість позичальника за кредитним договором станом на дату застосування змін становить 21508,43 грн., яка має бути погашена відповідно до графіку, який є невід`ємним додатком угоди. 25.04.2017 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/33, у відповідності до умов якого, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передає ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» за плату, а ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» приймає належні ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. 25.04.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до умов якого, ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 р. ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 54755,76 грн. Відповідачка користувалася кредитними коштами, однак заборгованість по кредиту не погашала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 54755,76 грн., з яких: 22070,75 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10275,28 сума заборгованості за відсотками; 22409,73 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідачка прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором 014/0408/82/0279996 від 06.10.2014 року, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконує, строк дії договору закінчується 22.07.2022 року, позивач в установленому законом порядку набув право вимоги за вказаним кредитним договором, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та дострокове стягнення з [PERSON] на користь позивача частини кредиту, яка залишалася та нарахованих процентів за користування кредитним коштами у відповідності до приписів ч.2 ст.1050 ЦК України, а також неустойки, нарахованої в порядку та розмірах, обумовлених договором. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved