Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

20.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих докуменів. В заяві вона зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної кронтори Білявською Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 1858 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Горького, с.Богачівка Кривоозерського району, розміром 5.49 га. Вкаазне майно належало її покійній матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № [NUMBER] , виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 15.08.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №30. Крім того, заявниця є власником житлового будинку загальною площею 53,3 м.кв. , за адресою: [ADDRESS] , що розашований на земельній ділянці площею - 544 м.кв. , на підставі договору дарування житлового будинку від 16.09.2004 року. На даний час виникла необхідність розпорядитися зазначеним нерухомим майном, але заявник немає можливості цього вчинити, оскільки у правовстановлюючих документах на майно, а саме: свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року та договорі дарування житлового будинку від 16.09.2004 року заявник по батькові зазначена " [PERSON] ", що не збігається із записом в паспорті громадянина України, що виданий 13.06.2019 року та у картці фізичної особи - платника податків, де заявник по батькові зазначена, як " [PERSON] ". Посилаючись на вищезазначене просила встановити факт належності, [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Криоозерської державної нотаріальної контори Білявською Т.П., реєстровий № 1858 та договору дарування житлового будинку від 16.09.2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Ткачуком С.А., реєстровий № 5654. В судовому засіданні заявник [PERSON] просила заявлені вимоги задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, заперечень проти задоволення заяви не надали. З`ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної кронтори Білявською Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 1858 [PERSON] Генріхівні належить право на земельну частку (пай) у землі розміром 5.49 га. , яка перебуває у колективній власності КСП ім. Горького. Зазначена земельна ділянка успадкована [PERSON] після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Вказане підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року. Згідно копії договору дарування житлового будинку від 16.09.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5654 [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Проте, вищезазначені правовстановлюючі документи містить помилки, а саме в написанні по батькові заявника вказано " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючих документів заявник немає можливості, тому змушена звернутися до суду. Довідкою Первомайського РВ УДМС Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області підтверджено, що [PERSON] , [INFO] обміняла 13.06.2019 року паспорт у зв`язку з виявленням помилки в інформації внесеної до попереднього паспорта, тобто по батькові " [PERSON] " було в попередньому документі, та відповідно до наданого свідоцтва про народження їй було вказане вірне по батькові " [PERSON] ". Таким чином правовстановлюючі документи на котрі [PERSON] просить встановити факт належності були видані (датовані) до 13.06.2019 року, тобто до обміну їй попереднього паспорта в которому по батькові вона була заначена як " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене, факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року та договору дарування житлового будинку від 16.09.2004 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, а саме для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved