Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення суми, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і зобов'язаний своєчасно вносити відповідну плату. Однак, протягом тривалого часу відповідач ухиляється від сплати платежів за отриману теплову енергію, внаслідок чого станом за період часу з 01.11.2010 року по 01.11.2013 рік в нього утворилася заборгованість за споживання теплової енергії у розмірі 8268 грн. 76 коп. На теперішній час сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку на користь позивача не сплачена. Оскільки відповідач своєчасно не виконав зобов'язання стосовно сплати платежу за споживання теплової енергії, тобто прострочив виконання цього зобов'язання, він повинен сплатити суму виниклої заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, що в грошовому вираженні складає 141 грн. 03 коп., та відповідно 3% річних - 20 грн. 95 коп. Загальна сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу складає 8430 грн. 74 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], а тому є споживачем комунальних послуг. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875 - IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до копії особового рахунку [NUMBER] та розрахунку ціни позову вбачається, що відповідачу [PERSON] в період з 01 листопада 2010 року по 01 листопада 2013 року була нарахована плата за надану послугу з теплопостачання в сумі 8268 грн. 76 коп. (а.с. 6-7). Судом встановлено, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 3) відповідач по справі [PERSON] від'єднався від мережі центрального опалення та самостійно поліпшив умови обігріву в квартирі. У зв'язку з цим суд зазначає, що питання відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води у багатоквартирних житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 року із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року. Крім того, вирішення зазначеного питання повинно узгоджуватися з нормами СНИП 2.04.05.-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование". Пунктом 24 зазначених Правил передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте відповідно до п. 25 Правил (в редакції постанови КМ України №1268 від 31 жовтня 2007 року) відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади та тільки після затвердження відповідного акту про відключення, власник має право на припинення йому нарахувань за послуги теплопостачання. Відповідно до п.26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена схемою теплопостачання затвердженою органами місцевого самоврядування відповідно до ЗУ «Про теплопостачання», за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва. Однак, відповідач по справі на час відключення квартири від системи централізованого опалення не виконав вищезазначені вимоги діючого законодавства та не отримав відповідний дозвіл постійно діючої міжвідомчої комісії, тобто самовільне відключився від системи централізованого опалення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що нарахування плати за теплопостачання відповідачу проводилось правомірно, відповідно до вимог діючого законодавства, а відповідач в свою чергу належним чином не виконує свої обов'язки по оплаті комунальних послуг. Також суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На теперішній час сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку не відшкодована. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 625 ч. 2 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом перевірений також порядок нарахування суми заборгованості по кожному місяцю, інфляційну складову та 3 % річних. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який визнається судом правильним та таким, що відповідає вимогам закону з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 листопада 2010 року по 01 листопада 2013 року 8268 грн. 76 коп., інфляційні складові 141 грн. 03 коп. та 3% річних у сумі 20 грн. 95 коп. Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: платіжним дорученням № 154 від 28.11.2013 року (а.с. 1) у розмірі 229 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Outcome: approved