Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

27.08.2021 представник позивача - адвокат Якубовський О.О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Євгена Михайловича від 10.06.2021 №12672 про стягнення з позивача заборгованості по кредитному договорі за період з 02.09.2020 по 05.05.2021 у тому числі 39 739,69 грн. кредит, 6 479,10 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 3 697,25 грн. - прострочені проценти, 817,84 строкові проценти, 4 313,22 грн. строкова плата за обслуговування кредиту, 14 377,40 прострочена плата за обслуговування кредиту, 1 900 грн. плата за вчинення виконавчого напису. В обґрунтування позову вказує, що 02.03.2020 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №Z75.00106.006455502, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику споживчий кредит на строк 60 місяців, по 02.03.2025. 10.06.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М., без отримання документів, які свідчать про видачу кредиту, безспірність заборгованості по кредитному договору та отримання позивачем повідомлення кредитора щодо наявності прострочення зобов`язань було вчинено виконавчий напис №126272 про примусове стягнення із позивача 71 324,50 грн. 19.07.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. за заявою відповідача від 14.07.2021 було відкрито виконавче провадження №66133783 про примусове виконання вищезазначеного виконавчого напису. 28.07.2021 постановою приватного виконавця у вказаному виконавчому провадженні виконавчий документ було передано для виконання до Головного Управління ПФУ де позивач отримує пенсію. Як вбачається із форми вищезазначеного кредитного договору він не є нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. Відтак нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України "Про нотаріат". Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що періодом стягнення заборгованості є 02.09.2020 - 05.05.2021. Досудова вимога про дострокове повернення решти суми боргу по кредиту 39 739,69 грн., строк платежу по якому станом на дату вчинення виконавчого напису ще не настав, на адресу відповідача не надходила. Таким чином відсутні правові підстави вважати, що строк виконання зобов`язань по сплаті кредиту протягом 2021-2025 н суму 39 739,69 достроково настав 05.05.2021. Заявлені до сплати 4 313,22 грн. строкова плата за обслуговування кредиту та 14 377,40 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту є безпідставними, оскільки вказані послуги позивачу фактично надані не були, нею не були прийняті про що свідчить відсутність підписаних сторонами первинних бухгалтерських документів. Виконавчий напис вчинено щодо " [PERSON] " у той час як стороною по кредитному договору є позивач " [PERSON] ", за таких обставин оскаржуваний виконавчий напис не підлягав прийняттю до виконання та мав бути повернутий виконавцем стягувачу. Таким чином всупереч Порядку нотаріус не переконався в отриманні позивачем повідомлення кредитора прострочення зобов`язання. Відтак позивач була позбавлена можливості бути вчасно поінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги нового кредитора, або ж виконати їх, що також може свідчити про спірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом і не скориставшись своїм правом на витребування у стягувача додаткових документів. Виходячи з вище зазначеного сторона позивача вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, умов та тарифів за кредитним договором, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості. не звернув увагу на відсутність у кредитному договорі нотаріального посвідчення, не вказав ім`я, по батькові боржника, а іншої особи. За таких обставин оскаржуваний напис просить визнати таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-12). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27.08.2021 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р.(а.с.49-50). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.51). 07.09.2021 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Якубовського О.О., про забезпечення позову (а.с.54-58). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.09.2021 заяву представника позивача задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 10.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрованим в реєстрі за № 126272, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 71 324 (сімдесят одна тисяча триста двадцять чотири) грн. 50 коп., по виконавчому провадженню ВП №66133783, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Остапенка Євгена Михайловича, до набрання законної сили остаточного рішення у даній цивільній справі (а.с.62-63). 15.09.2021 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи, для надання можливості подати відзив на позовну заяву (а.с.74-76). 24.09.2021 до суду надійшов відзив від відповідача АТ "Ідея Банк" на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовної заяви [PERSON] до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса №126272 від 10.06.2021 таким, що не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що між сторонами укладено кредитний договір, банк свої вимоги виконав у повному обсязі. Оскільки позичальник власних зобов`язань не виконувала, станом на 05.05.2021 у неї утворилась заборгованість у розмірі 69424,50 грн. На виконання вимог Переліку, відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення 10.06.2021 виконавчого напису №126272, у тому числі заяву АТ "Ідея Банк" про вчинення виконавчого напису від 09.06.2021, кредитний договір №Z75.00106.006455502 від 02.03.2020, довідку АТ "Ідея Банк" про ненадходження платежів, вимогу АТ "Ідея Банк" до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.05.2021 №12.4.2/Z75.00106.006455502, довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z75.00106.006455502 від 02.03.2020, видану АТ "Ідея Банк" станом на 05.05.2021, виписку по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] ( [NUMBER] ), опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу позивача документів визначених пунктами 5-6 даного Переліку, а також фіскальний чек по оплаті вказаних послуг поштового зв`язку, список №3342 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», список №1 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень. Сукупний аналіз усіх цих документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості [PERSON] , як боржника, перед «Ідея Банк», з врахуванням усіх сплат, визначених умовами кредитного договору, та внесеними боржником, а відтак підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] . Представник відповідача зазначає, приватному нотаріусу було надано усі необхідні документи згідно Переліку, які свідчать про безспірність заборгованості по кредитному договору. Разом з тим, вважають, що вчинення виконавчого напису на підставі не посвідченого нотаріально кредитного договору не є протиправним, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах була чинною. На спростування доводів сторони позивача відповідач зазначає, що до відзиву додано копію фінансового чеку та опису вкладення, а також повідомлення про вручення потового відправлення, оригінали яких були надані нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, а тому позивач була поінформована про наявну у неї заборгованість та наслідки несплати такої, а саме вчинення виконавчого напису. Проте позивач заборгованість не погасила , а також не надала банку та нотаріусу заперечень щодо вчинення останнього чи спірності сум заборгованості. У паспорті споживчого кредиту, у відповідності з додатком 1 до кредитного договору №Z75.00106.006455502 від 02.03.2020 в п.5 міститься порядок повернення кредиту, перший платіж боржником мав бути здійснений 02.04.2020 в сумі 2 445,74 грн., однак відповідно до виписки від 09.06.2021 по рахунку [NUMBER] проплата була здійснена 12.05.202-, таким чином боржник допустила прострочення платежу. Відповідно до ДКБОФО банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов`язання, в тому числі у разі порушення терміну сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 календарний місяць. Кредитним договором передбачено право банку про нарахування процентів та інших штрафних санкцій після направлення вимоги до повного повернення кредиту, а тому усі нарахування які здійснені банком в межах вищевказаного кредитного договору відповідають нормам чинного законодавства, та домовленостями боржника та кредитора. Представник відповідача зазначає, що чинне на момент укладення кредитного договору законодавство України передбачало можливість включення до договорів про споживче кредитування умов, що передбачають сплату споживачами плати за обслуговування кредиту чи кредитної заборгованості, при цьому АТ «Ідея Банк» та [PERSON] не визначали умови сплати плати за обслуговування кредитної заборгованості виключно у випадку вчинення АТ «Ідея Банк» дій передбачених ДКБОФО. АТ «Ідея Банк» та боржник визначили сплату [PERSON] плати за обслуговування кредитної заборгованості, як безумовну дію позичальника, яку він мав виконати відповідно до умов кредитного договору (а.с.88-102). 24.09.2021 представником позивача подано заяву про виправлення описки у прізвищі позивача, замість вірного « [PERSON] » помилково зазначеного « [PERSON] », у зв`язку з чим просить читати прізвище позивача у позовній заяві та інших документах як « [PERSON] » (а.с.122-124). 24.09.2021 представником позивача подано заяву про заміну підстав позову шляхом їх доповнення, відповідно до якої вказує, що однією з підстав позову є спірність стягнених за оспорюваним виконавчим написом сум коштів. Як вбачається із оспорюваного виконавчого напису нотаріусом вирішено стягнути із позивача 4 313,22 грн. строкова плата за обслуговування кредитом, 14 377,40грн. прострочена плата за обслуговування кредиту. Вказані суми було нараховано відповідно до додатку до кредитного договору, відповідно до якої, за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно до закінчення строку договору кредиту. Однак їх нарахування на думку сторони позивача суперечить Закону України «Про споживче кредитування» відповідно до якої вищезазначена інформація має надаватися позичальнику безкоштовно. Враховуючи вищевикладене, включення до оспорюваного виконавчого напису вищезазначених сум є неправомірним, а відтак і вся сума заборгованості за вказаним виконавчим написом не є безспірною (а.с.127-129). Представник позивача адвокат Якубовський О.О. позовні вимоги підтримав, дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просив задоволити. Надалі подав заяву про розгляд позову без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позовних вимог відмовити. Треті особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заперечень на позов та жодних клопотань, заяв до суду не подавали. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 07.10.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович 10.06.2021 вчинив виконавчий напис №126272 про стягнення з [PERSON] , тоді як стороною по кредитному договору є [PERSON] , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування №Z75.00106.006455502 від 02.03.2020 укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 02.08.2020. Запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» стягнути з [PERSON] за період з 02.09.2020 по 05.05.2021 включно у розмірі: 39 739, 69 грн. строковий основний борг; 6 479, 10 грн. прострочений основний борг; 3 697, 25 грн. - прострочені проценти; 817,84 грн. строкові проценти; 4 313, 22 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 14 377, 40 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 1 900, 00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму в розмірі 71 324, 50 грн. (а.с.25). З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2021 приватним виконавцем Витвицьким В.В., отримано заяву АТ «Ідея Банк» про відкриття виконавчого провадження до примусового виконання виконавчого напису №126272 від 10.06.2021 про стягнення на користь банку з боржника [PERSON] заборгованості в сумі 71 324,5 грн. (а.с.17). 19.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким Володимиром Васильовичем відкрито виконавче провадження №66133783 про стягнення з [PERSON] 71 324, 50 грн. заборгованості на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (а.с.15-16), що також підтверджується витягом з реєстру про виконавче провадження (а.с.18-22). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього закону). Зокрема, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі по тексту Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку і на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зважаючи на те, що кредитний договір №Z75.00106.006455502 між сторонами був укладений 02.03.2020 (а.с.23,103), та паспорт споживчого кредиту додаток №1 до договору (а.с.24,104) то відповідач АТ «Ідея Банк» звернувся за вчиненням виконавчого напису в межах строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат». У відповідь на запит від 28.07.2021 до Міністерства юстиції України щодо отримання інформації і в межах компетенції повідомляє, що з 29.06.2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 №1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини (а.с.35). 04.08.2021 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського МНО Остапенка Є.М. про надання копії документів, а саме копію виконавчого напису №126272 від 10.06.2021 та копій усіх документів, які були подані для вчинення нотаріальної дії (а.с.36), про що суду надано докази направлення: опис вкладення та накладна, відповідно до яких відправлення не вручено (а.с.37). До заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем було додано: заяву АТ "Ідея Банк" про вчинення виконавчого напису від 09.06.2021, кредитний договір №Z75.00106.006455502 від 02.03.2020, довідку АТ "Ідея Банк" про ненадходження платежів (а.с.105), вимогу АТ "Ідея Банк" до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.05.2021 №12.4.2/Z75.00106.006455502 (а.с.106), довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z75.00106.006455502 від 02.03.2020 видану АТ "Ідея Банк" станом на 05.05.2021(а.с.107), виписку по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с.108-110), опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу позивача документів визначених пунктами 5-6 даного Переліку (а.с.111), а також фіскальний чек по оплаті вказаних послуг поштового зв`язку (а.с.112), список №3342 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», список №1 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень(а.с.11). Як зазначено вище, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого країни; нормативно-правовий акт № 296/5 від 22.02.2012" наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 10.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. При цьому суд приймає до уваги положення ч. 2 ст. 265 КАС України відповідно до якої нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Відтак посилання представника відповідача на необхідність виключення нормативно-правового акту з державного реєстру суд до уваги не приймає. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви - 908 грн. та судовий збір сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У відзиві на позов представник відповідача з витратами позивача не погоджується і вважає, що їх слід зменшити до 0 (нуля). На думку представника відповідача квитанція про перерахування грошових коштів за надану правову допомогу №456187 не є належним доказом на підтвердження перерахування, оскільки не відповідає Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". З огляду на те, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, є малозначною, визначення вартості послуг з надання правової допомоги у розмірі 3000 грн., за супроводження справи такої категорії складності є необґрунтованим та безпідставним, відтак сума витрат на професійну правничу допомогу є непідтвердженою та повинна бути зменшена. Зважаючи на вищевикладене суд про визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, її представником було надано суду договір про надання правової допомоги від 04.08.2021 (а.с.38-42) та додаток №1 до договору - анкета (а.с. 43) , додаток №2 до договору - тарифи на правову допомогу (а.с.44, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) - відповідно до якого загальна вартість послуг складає 3000 (три тисячі) гривень (а.с.40) та квитанція №456187, яка підтверджує оплату правової допомоги в сумі 3000 (три тисячі) гривень (а.с.45). Відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), адвокатом складено проект заяви про надання копій документів - 500 грн., складено проект позовної заяви - 2 000 грн., складено проект заяви про забезпечення позову - 500 грн., всього 3000 грн. Таким чином, зазначені представником позивача - адвокатом Якубовським О.О., витрати на професійну правничу допомогу є розумними та обґрунтованими, суд вважає за можливе заяву адвоката задоволити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved