Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

19.08.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 26.09.2018 уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у Тульчинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 138. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружні взаємовідносини з відповідачем скалилися невдало з самого початку. Між ними почали непорозуміння з питань, які виникали в сімейному житті: використання спільних коштів, оскільки отриману заробітну плату відповідач використовував лише на власні потреби. Всі турботи пов`язані з веденням домашнього господарства та вихованням новонародженої дитини також були покладені повністю на неї, після чого вона переїхала проживати з донькою в с. Солонське Дрогобицького району Львівської області. а цьому ґрунті між ними постійно виникали конфлікти та непорозуміння. В подальшому їхні стосунки тільки погіршувались. Постійні її спроби налагодити взаємовідносини з відповідачем позитивних наслідків не дали. В кінцевому результаті це призвело до відчуження між ними як подружжя, оскільки вони стали один для одного сторонніми особами. Зазначає, що попереджала відповідача про намір розірвати шлюб в судовому порядку. Останній зі своєї сторони ставиться до цього байдуже та не заперечує проти цього. У зв`язку з цим, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Їхній шлюб носить формальний характер. При таких обставинах надалі спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, а тому змушена була звернутись до суду з даним позовом. 20.08.2021 направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 20.08.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 13.09.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання в якому відзначила, що просить розгляд даної справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а тому суд вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Однак, на розгляд справи відповідач не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що 26 вересня 2018 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Тульчинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 138, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 26.09.2018, а.с. 5. [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , а.с. 6. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved