Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що при зверненні до Благовіщенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області з питання встановлення пенсії по віку при обробці документів було виявлено , що в трудовій книжці виданій на її ім"я, не правильно виправлено її дівоче прізвище на шлюбне "[PERSON]". Згідно інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженій Наказом міністерства праці України зміни в прізвищі вносяться на першій сторінці трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище і записуються нові дані та завіряються підписом керівника підприємства, а в трудовій книжці [PERSON] прізвище заклеєне аркушом паперу. У зв"язку з цим заявник не може оформити пенсію по віку, тому змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності їй вказаного документу. Заявник в судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу без її участі. Представник Благовіщенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в судове засідання не з"явився, але надав суду заяву в якій просить слухати справу у їх відсутності, проти заявлених у заяві вимог заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved