Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він згідний сплатити в користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 493,00 грн., однак не згідний з позовними вимогами в частині стягнення з нього витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги в розмірі 1000,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила суду, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27 березня 2008 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 22 лютого 2008 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2014 року було збільшено визначений вищевказаним рішенням розмір стягуваних аліментів до 450,00 грн. Однак на даний час їх син [PERSON] має суттєву проблему із зором, у зв'язку з чим позивач змушена була звернутися за лікарською допомогою. Лікарями було виявлено у дитини різке погіршення зору та призначено відповідне лікування, до якого входять ряд прописаних медикаментів та обов'язкове носіння окулярів. За прийом у лікаря, а також на придбання медикаментів та окулярів позивачем було затрачено 987,00 грн. Крім того, [PERSON] була вимушена звернутися за наданням правової допомоги до юриста, оскільки вирішити даний спір у позасудовому порядку відповідач відмовився. У зв'язку з вищенаведеним позивач просила стягнути з відповідача у її користь 493,00 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а також витрати, пов'язані з наданням правової допомоги, в розмірі 1000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.7), [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 27 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.8), [PERSON] та [PERSON] свій шлюб розірвали. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27 березня 2008 року у цивільній справі № 2-305-2008 (а.с.9-10) стверджується, що із [PERSON] присуджено стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн. щомісячно до його повноліття. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2014 року у цивільній справі № 155/212/14-ц (а.с.34-37) стверджується, що визначений рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27 березня 2008 року розмір стягуваних аліментів із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], було збільшено до 450,00 грн. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 11 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області (а.с.39), стверджується, що 11 лютого 2010 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого вона змінила прізвище на "[PERSON]". Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.40), [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як вбачається з медичної карти амбулаторного пацієнта, заведеної клінікою лазерної мікрохірургії ока "AS" (а.с.11), історії розвитку дитини (а.с.12), розрахункової квитанції № 003628 (а.с.13), чека № 48011 (а.с.15), рецепта від 28 березня 2014 року (а.с.13), рецепта на окуляри від 28 березня 2014 року (а.с.14), товарного чека № 15 від 31 березня 2014 року (а.с.13), [PERSON], [INFO], знаходився на лікуванні у вищевказаній клініці з діагнозом "міопія слабкого ступеня". За прийом у лікаря, а також на придбання медикаментів та окулярів позивачем [PERSON] було затрачено 987,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Отже, розмір суми, стягуваної з одного з батьків, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат і не може бути визначений у частці від заробітку (доходу) платника. На думку суду, понесені позивачем витрати, що пов'язані з хворобою [PERSON], [INFO], є саме тими додатковими витратами на дитину, які передбачені ст. 185 СК України. Враховуючи обставини справи та визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини, суд приходить до висновку щодо задоволення вищевказаного позову в цій частині. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. Суд не бере до уваги, як безпідставні, твердження відповідача про те, що понесені позивачем витрати на правову допомогу, зазначені нею у позовній заяві, стосуються іншої справи. Так, із договору про надання правової допомоги від 01 квітня 2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22), та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 104/1 від 01 квітня 2014 року (а.с.23) вбачається, що за надання правової допомоги позивачем було сплачено 1000,00 грн. Поряд з цим ні в позовній заяві, ні у квитанції не наведено жодного розрахунку розміру гонорару - 1000,00 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Аналізуючи положення статті Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", суд вважає, що в даному випадку правова допомога складається з наступних дій: надання правової допомоги у судовому засіданні; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно до ст.8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 гривень. Таким чином, граничний розмір компенсації на правову допомогу не може перевищувати 487,20 гривень за годину роботи. У відповідності до ст.28 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 17 листопада 2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення. Cудом встановлено, що адвокат [PERSON] приймав участь у судовому засіданні 09 червня 2014 року, яке тривало 40 хв., що підтверджується журналом судового засідання (а.с.50-52). Звідси слідує, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах під час судових засідань становить 324,80 грн. (1218,00 грн. х 40 : 100 = 487,20 грн.; 487,20 грн. : 60 хв. = 8,12 грн.; 40 хв. х 8,12 грн. = 324,80 грн.). Отже, враховуючи обсяг наданої адвокатом правової допомоги, що виразився у оформленні та поданні позовної заяви, а також вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати за надання правової допомоги у розмірі 500,00 грн. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial