Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернувся\~ до суду з позовом в якому просить припинити право колективної власності на земельні ділянки загальною площею 1476,56га, зазначені у державному акті на право колективної власності на землю серії ОД №20-201, виданий ВАТ «Шлях Ілліча» 20.12.2001 року Лиманською селищною радою народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати недійсним державний акт на право колективної власності на землю серії ОД №20-201, виданий ВАТ «Шлях Ілліча» 20.12.2001 року Лиманською селищною радою народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, на земельну ділянку площею 1476,56га, що розташована в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що 30.05.2016 року він звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області. Згідно листа [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області № Ф-8926/0- 3496/6-16 від 05.07.2016 року при розгляді клопотання було зясовано, що бажана земельна ділянка пропонується до відведення за рахунок земель колишньої колективної власності. Державним актом на право колективної власності на землю серії ОД № 20- 201, виданого 20.12.2001 року Лиманською селищною радою народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, посвідчено право колективної власності ВАТ «Шлях Ілліча» на земельну ділянку площею 1476,56 га, що розташована в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 16 сесії XXIII скликання Лиманської селищної ради народних депутатів від 19.07.2001 року № 131. З загальної площі земель колективної власності ВАТ «Шлях Ілліча» 1457,17 га: 1243,89 га - земельні масиви, що можуть бути поділені на паї без обмежень часі та після завершення певного технологічного циклу; 108,53 га - землі, що не підлягають поділу (сільськогосподарські угіддя) і повинні використовуватись сумісно; 104,75 га - землі, що не підлягають паюванню (несільськогосподарські угіддя), що додатково підтверджується схемою експлікації земель колективної власності ВАТ «Шлях Ілліча» Роздільнянського району. Землі зазначені у вказаному державному акті були розпайовані, окрім земель, що не підлягали паюванню. В свою чергу зазначена ним земельна ділянка площею 2,0 га, яку він має намір отримати у власність згідно ст. 118 Земельного кодексу України входила до складу земель, що не підлягали паюванню і, відповідно, не були розпайовані. За результатами паювання, землі сільськогосподарського призначення, що підлягали паюванню, частково перейшли у приватну власність членів ВАТ «Шлях Ілліча» на підставі відповідних сертифікатів та державних актів. При цьому, несільськогосподарські угіддя, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно членами ВАТ «Шлях Ілліча», фактично продовжують перебувати у колективній власності ВАТ «Шлях Ілліча», не були передані до сумісної власності членів ВАТ «Шлях Ілліча», оскільки не були розпайовані, і фактично не використовуються ані державою, ані органом місцевого самоврядування, ані членами ВАТ «Шлях Ілліча», що суперечить нормам чинного законодавства України. Крім того на даний момент ВАТ «Шлях Ілліча» знаходиться в стані припинення. Отже, Фактичним існуванням оспорюваного Державного акту на право колективної власності порушується його законний інтерес на отримання цієї земельної ділянки у власність. У зв`язку з викладеним він був вимушений звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 07.04.2017року, на позовній заяві [PERSON] наполягав і пояснив, що дійсно [PERSON] звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру з метою отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, але йому було відмовлено, оскільки земельна ділянка не може бути відведена за рахунок земель колективної власності, державний акт на право колективної власності на землю, виданий ВАТ «Шлях Ілліча», створює перешкоди у реалізації прав позивача, тому просив суд задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 07.04.2017року, в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог частково, вважала можливим припинити дію державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №20-201 від 20.12.2001 року та визнати його таким, що втратив чинність, в частині земель які продовжують залишатися в колективній власності ВАТ «Шлях Ілліча» Роздільнянського району Одеської області. Крім цього надала через канцелярію суду письмові заперечення (а.с. 36-41) згідно яких просили та вважали за необхідне замінити Головне управління на належного відповідача по справі Роздільнянську районну державну адміністрацію Одеської області. Ухвалою суду від 03.05.2017 року Роздільнянську районну державну адміністрацію Одеської області було залучено до справи в якості співвідповідача (а.с.55). Представник відповідача - Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON], діюча на підставі довіреності від 30.05.2017року в судове засідання не прибула, залишивши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с.67, 68) Представник відповідача - ВАТ «Шлях Ілліча» (ліквідатор ВАТ «Шлях Ілліча» [PERSON]С.) належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.59, 70), однак до судового засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.05.2016 року, [PERSON], звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (а.с.5). Однак своїм листом № Ф-8926/0- 3496/6-16 від 05.07.2016 року Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовило позивачеві у надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки було зясовано, що бажана земельна ділянка пропонується до відведення за рахунок земель колишньої колективної власності (а.с.6). З копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-20-201 від 20 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю, вбачається, що Відкритому акціонерному товариству «Шлях Ілліча» передано у колективну власність\~\~1476,56 га землі в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, даний державний акт виданий Відкритому акціонерному товариству «Шлях Ілліча», розташованому на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (а.с.8). Також судом встановлено, що ВАТ «Шлях Ілліча» код ЄДРПОУ 00413372, яке розташоване за адресою:67452, Одеська область, Роздільнянський район, смт.Лиманське, вул..Леніна, 58 знаходиться в стані припинення за рішенням Господарського суду Одеської області від 17.10.2012 року про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1002641484 від 31.05.2017 року (а.с. 71-77). З листа [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області №0-15-0.370-43/117/17 від 30.03.2017 року вбачається, що згідно наявних Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 за ВАТ «Шлях Ілліча» на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ОД №20-201 від 20.12.1995 (а.с.42) Судом також встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю був виданий ВАТ «Шлях Ілліча» у 2001 році і на той час Земельний кодекс України від 18.12.1990 року, Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) [PERSON] «Шлях Ілліча» на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області розробленої у 2005 році (оригінал схеми був оглянутий в судовому засіданні), склад земель колективної власності із загальної площі земель на час складання схеми 1457,17га. З них: -земельні масиви, що можуть бути поділені на паї без обмежень в часі та після завершення певного технологічного циклу складають 1243,89га; -землі, що не підлягають поділу (сільськогосподарські угіддя) і повинні використовуватися сумісно: з них 98,70га пасовища та 9,83га залуження; -землі що не підлягають паюванню (несільськогосподарські угіддя) 104,75га. Таким чином 213,28га земель, переданих у колективну власність ВАТ «Шлях Ілліча» фактично продовжують залишатися у колективній власності. Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що вже більша частина земель колективної власності ВАТ «Шлях Ілліча» Роздільнянського району Одеської області в результаті розпаювання земель перейшла в приватну власність громадян-власників земельних часток (паїв) Однак, Земельний кодекс України від 18.12.1990 року втратив чинність з 01.01.2002 року, Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року втратив чинність з 01.01.2004 року, Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року втратив чинність з 20.06.2007 року. Чинною Конституцією України та Земельним кодексом України не передбачено існування колективної власності на землю. Відповідно до ч.3. ст..78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст. 374 ЦК України субєктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України\~\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України, передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року №5308-VI врегульовано, що з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тобто, законодавець чітко визначив форми власності: державна, комунальна та приватна. Форма ж власності як "колективна" та поняття "землі колективної власності" відсутні в чинному законодавстві. Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Як встановлено в судовому засіданні Відкрите акціонерне товариство «Шлях Ілліча» на даний час знаходиться в стані припинення. Згідно з п.11 ч.1 ст.346 ЦК України припинення юридичної особи чи смерть власника є підставою для припинення права власності. Враховуючи все вище викладене, суд вважає, що в даному випадку, необхідно визнати державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-20-201 від 20.12.2001 року таким що припинив свою дію, в частині земель, які продовжують залишатися в колективній власності ВАТ «Шлях Ілліча», а тому позовна заява є законною, обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial