Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін: позивач КС "Злет" звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] . З врахуванням уточнених позовних вимог КС "Злет" просить: - стягнути з [PERSON] на користь КС "Злет" залишок боргу по кредиту в сумі 17308,18 грн, 4248,16 грн процентів за користування кредитом, 81,50 грн витрат, 248,05 грн відшкодування за порушення грошового зобов`язання, разом: 21885 (двадцять одну тисячу вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 89 копійок; - стягнути з [PERSON] на користь КС "Злет" сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн згідно платіжного документу; - зазначити в рішенні про нараховування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня винесення рішення по справі до моменту виконання рішення суду у повному обсязі за формулою: залишок боргу х 3% : 365 х кількість днів у періоді. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2018[PERSON] отримав (видатковий чек № 2 від 19.12.2018) у КС "Злет" м. Долина кредит за кредитним договором № ЦОЦ-00242 від 19.12.2018 в сумі 20000 грн на термін 12 місяців (по 19.12.20119) зі щомісячною сплатою частини основної суми кредиту та щомісячною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитом з розрахунку 45 % річних. Тип відсоткової ставки - фіксована. З дня отримання позики [PERSON] в рахунок погашення боргу здійснював сплати нерегулярно (відсутні сплати в лютому, квітні-червні 2019 року), не в повному обсязі, що є грубим порушенням істотних умов договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною. На неодноразові повідомлення та попередження відповідач належним чином не реагував. Такі дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, через що кредитна спілка змушена звертатися з відповідним позовом до суду. При цьому, приймаючи рішення, просить суд застосувати ч. 10. ст. 265 ЦПК України щодо нарахування відсотків до моменту виконання рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у своїй письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду даної цивільної справи у встановленому законом порядку за вказаними в позові та згідно з довідкою Долинської міської ради від 31.07.2019 (а.с.30) адресою, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового направлення (а.с.32), а також шляхом повідомлення про розгляд даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України (список судових справ, призначених до розгляду на відповідні дати в Долинському районному суді Івано-Франківської області). Правом подати відзив на позов не скористалися. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 14 серпня 2019 року від представника позивача надійшли заява про збільшення розміру позовних вимог з доданим до неї розрахунком заборгованості та доказами її направлення відповідачу (а.с.33-34) та заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги, викладені ним в заяві від 14.08.2019 про збільшення розміру позовних вимог підтримує, просить їх задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.36). Відповідач будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не заявляв. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Паскал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Буряк проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року та інші). Враховуючи, що відповідач, хоча і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою суду від 15.08.2019 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: про те, що між кредитною спілкою "Злет" та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 20000 грн на термін 12 місяці (з 19.12.2018 по 19.12.2019) із зобов`язанням повернути кредит та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 45 відсотків річних, свідчить кредитний договір № ЦОЦ-00242 від 19.12.2018 (п.п. 1.1, 1.4) та чек № 2 від 19.12.2018 на вказану суму (а.с.6-7,8). Періодичність та розміри платежів з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначені у графіку розрахунку, який є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с.7). У відповідності до вимог п.п.3 п.2.1.1 зазначеного кредитного договору в разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більше як на один календарний місяць позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Згідно з умовами, визначеними в п.п.6 п.2.2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язаний відшкодувати спілці витрати, понесені нею через невиконання чи неналежне виконання ним своїх зобов`язань. Вказані витрати становлять 81,50 грн, що підтверджується чеками про оплату кореспонденції - повідомлень відповідачем про необхідність погашення боргу із зазначенням суми боргу (а.с.11,13). Як вбачається з розрахунку погашення кредиту та нарахування процентів позичальнику [PERSON] за кредитним договором № ЦОЦ-00242 від 19.12.2018, залишок суми боргу по кредиту становить 17308,18 грн, сума процентів, належних до сплати - 4248,16 грн (5308,54-1060,38=4248,16), витрати по супроводу кредиту - 81,50 гривень (а.с.35). З дня отримання позики [PERSON] в рахунок погашення боргу здійснював сплати нерегулярно (відсутні сплати в лютому, квітні-червні 2019 року), не в повному обсязі, що є грубим порушенням істотних умов договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною. Проплати були здійснені відповідачем на рахунок спілки лише у січні 2019 року (31.01.2019) 1739,62 грн в рахунок погашення кредиту та 1060,38 грн в рахунок погашення процентів, а також в березні 2019 року (28.03.2019) 952,20 грн в рахунок погашення кредиту, всього ним було сплачено за весь період користування кредитом 2691,82 грн в рахунок погашення кредиту та 1060,38 грн в рахунок погашення процентів (а.с.9,25,35). Тобто, з моменту отримання кредиту [PERSON] здійснив всього дві проплати 31.01.2019 та 28.03.2019, а зобов`язаний був щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми становлять 248,05 грн, що обчислюється за формулою прострочена сума (17308,18+4248,16) х 3% : 365 днів х 140 днів (період з дня останньої сплати 28.03.2019) = 248,05 гривень. Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 21885,89 грн (17308,18 грн залишок кредиту + 4248,16 грн проценти + 81,50 грн витрат + 248,05 грн відшкодування збитків за порушення грошового зобов`язання). На неодноразові повідомлення та попередження про наявність заборгованості відповідач належним чином не реагував, про що свідчать повідомлення, в яких, крім суми боргу, попереджалося останнього про підготовку матеріалів до суду про примусове повернення боргу у разі ігнорування вказаних повідомлень та докази їх направлення відповідачу (а.с.10-13). Таким чином між сторонами виник спір з приводу належного виконання умов кредитного договору. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що з дня отримання позики [PERSON] в рахунок погашення боргу здійснював сплати нерегулярно (відсутні сплати в лютому, квітні-червні 2019 року), не в повному обсязі, що є грубим порушенням істотних умов договору та передбаченого ним графіку розрахунків, який є його невід`ємною частиною. Статтею 1052 ЦК України передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав, проценти не сплачував, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути залишок боргу по кредиту в сумі 17308,18 гривень, 4248,16 гривень процентів за користування кредитом, 81,50 гривень витрат, 248,05 гривень відшкодування за порушення грошового зобов`язання, разом: 21885,89 гривень. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Отже, вимога про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення є підставною та підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 536, 625, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 280-281 ЦПК України,

Outcome: approved