Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Перший заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Хмельницької обласної ради до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину в сумі 12947,68 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03.09.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок вчиненої відповідачем ДТП потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні з 25.06.2018 по 17.07.2018, потерпілі [PERSON] та [PERSON] - з 19.06.2018 по 21.06.2018. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] становлять 12947,68 грн., однак добровільно вказані витрати відповідач [PERSON] не відшкодував, а тому звертається до суду. В судовому засіданні прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Ткаченко Н.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав наведених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник Хмельницької обласної ради в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи - Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності до суду не направляв. У відповідності до ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03.09.2019 [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно зазначеного вироку 19.06.2018 близько 15 год. 25 хв. на 239 км. + 560 м автодороги Н-03 сполученням Житомир-Чернівці поблизу с. Пільний Мукарів Дунаєвецького району Хмельницької області, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в напрямку м. Дунаївці, перевищуючи безпечно допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги 90 км/год., їдучи зі швидкістю не менше 107,45 км/год., не вибрав безпечної дистанції, по відношенні до попереду їдучих у попутному напрямку транспортних засобів та допустив зіткнення передньою частиною керованого автомобіля в задню частину автомобіля марки «MAZDA 626» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який їхав попереду нього в попутному напрямку, якого об`єктивно спроможній був виявити. Внаслідок зіткнення автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , некерований автомобіль «MAZDA 626» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] із прискоренням швидкості руху виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення на зустрічному узбіччі із автомобілем «MAZDA 3» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в напрямку м. Хмельницький. Внаслідок зіткнення транспортних засобів пасажир автомобіля «MAZDA 626» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня. Водій автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я. Пасажир автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] також отримала тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я, забійне садно лівого колінного суглобу по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після отриманих травм потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні з 25.06.2018 по 17.07.2018, потерпілі [PERSON] та [PERSON] - з 19.06.2018 по 21.06.2018, що підтверджується довідкою Хмельницької обласної лікарні №63 від 08.10.2019 року. Вказані витрати лікарні відповідем добровільно не відшкодовані, що також підтверджується довідкою КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради №01-07-315 від 16.02.2021 року. Цивільний позов про стягнення витрат на лікування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заявлявся. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Отже, лікування проводилося закладом охорони здоров`я, а саме Хмельницькою обласною лікарнею, яка фінансується з державного та місцевого бюджетів, розпорядником коштів якого є Хмельницька обласна рада, тому кошти стягуються на її користь. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно з п. 2 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Враховуючи наведене даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, а тому з [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved