Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Веставтобуд", [PERSON] , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області про визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що близько восьми років займається придбанням та ввезенням в Україну транспортних засобів, які в подальшому після розмитнення продає в Україні. 29.07.2019, перебуваючи у м.Гаар (місто-супутник Мюнхена, Німеччина), на торговій площадці по вул. Катарина-Еберхард,10, у гр. Німеччини він придбав вантажний автомобіль Mercedes Benz sprinter 513, 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] за 9000 Євро. Документи для митного оформлення сфотографував та за допомогою мобільного додатку Viber, передав їх зображення митному брокеру [PERSON] , щоб він оформив попереднє повідомлення на митницю для ввезення ним в Україну придбаного автомобіля. [PERSON] надіслав на його електронну адресу незаповнене доручення, згідно якого іноземна компанія "West Trade Group LTD" доручила йому здійснити поставлення транспортного засобу на ПП "Веставтобуд" згідно контракту №02 - 19 від 11.03.2019, та інвойс №96 - 07D. Здійснивши перевезення, передав [PERSON] один ключ та документи на автомобіль. У подальшому, [PERSON] відмовився повідомляти його про місцезнаходження вказаного автомобіля та надавати будь-які документи на нього. 28.08.2019 ПП " [PERSON] " відчужило цей автомобіль [PERSON] , а той в свою чергу відчужив автомобіль [PERSON] . Вважає, що спірний автомобіль належить йому, а оскільки був відчужений без його волі, тому такий повинен бути витребуваний з чужого незаконного володіння. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020 для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 03.09.2020 цивільну справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 29.09.2020 представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в позові. 20.11.2020 представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області Малашко О. подав відзив на позовну заяву, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Ухвалою суду від 20.01.2021 задоволено клопотання позивача про заміну відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 29.03.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірний транспортний засіб. Ухвалою суду від 13.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] \~у судовому\~засіданні позов\~підтримав посилаючись\~на ті\~самі обставини,\~які зазначені\~у позовній\~заяві.\~Додатково пояснив,\~що жодних\~відносин та\~зв`язків з\~британською фірмою\~"West\~Trade\~Group\~LTD"\~він не\~мав,\~співпрацював лише\~з брокером\~ [PERSON] .\~Попереднє оформлення\~автомобіля він\~здійснив як\~перевізник,\~тому митним\~органам повідомив,\~що не\~є власником\~цього транспортного\~засобу.\~Однак,\~саме він\~придбав спірний\~автомобіль в\~приватної особи\~в Німеччині,\~здійснив оплату\~готівкою 9\~000\~Євро,\~отримав від\~продавця технічний\~паспорт,\~ключі,\~тимчасовий документ\~для виїзду\~з Євросоюзу\~протягом 5\~днів,\~а тому\~є власником\~цього автомобіля.\~Висловив припущення\~про те,\~що оскільки\~він заборгував\~ [PERSON] \~грошові кошти,\~ тому\~той вирішив\~не повертати\~автомобіль,\~який йому\~належить. Просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на підстави, які викладені в позовній заяві. Поставив під сумнів Контракт між «West Trade Group LTD» та ПП «Веставтобуд», оскільки такий не є належним чином оформлений. Зазначив, що поставлення товару, а саме спірного транспортного засобу за цим контрактом не було. Транспортний засіб придбав саме позивач, що підтверджується договором купівлі-продажу, здійснив оплату його вартості, а тому є його власником. Щодо неточностей в договорі купівлі-продажу, то такі вважає помилками. Рішення прийняте судом в справі щодо порушення митних правил не має преюдиційного значення до обставин цієї справи. Окрім цього, позивач не заперечує того факту, що він дійсно виступав перевізником під час ввезення автомобіля на територію України. Просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат Курись О.П. в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що відповідач придбав спірний автомобіль у [PERSON] на законних підставах, зареєстрував його і всі документи щодо цього є дійсними. Також, не було встановлено неправомірності ввезення на територію України цього автомобіля ПП «Веставтобуд». Позивач [PERSON] був лише перевізником транспортного засобу на митну територію України, що не заперечив в судовому засіданні і про що позивач вказував, зокрема, під час розгляду справи в Рівненському міському суді Рівненської області справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України. Вважає, що позивачем не доведено правомірності набуття ним права власності на спірний автомобіль та неправомірності його вибуття з володіння позивача, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Представник відповідача Приватного підприємства "Веставтобуд" в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, відзиву, заяв, клопотань не подав. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Заслухавши показання позивача, доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з копії перекладу тексту договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу від 29.07.2019, який зроблений 04.03.2020 з німецької мови на українську мову перекладачем [PERSON] (№ реєстру 220, 221 (а.с. 11-10), [PERSON] (покупець), [ADDRESS] придбав у Лаурентін Венс (продавець), місто Гаар, вул. Катаріна - Еберхардштрасе, транспортний засіб Mercedes Benz sprinter 513, перша реєстрація 14.10.2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] , номер технічного паспорту [NUMBER] . Повна вартість у євро -9000 Є. Порядок сплати повністю у готівковій формі до 29.07.2019. Автомобіль передано 29.07.2019 о 10 годині у місті Гаар ( Т. 1 а.с.10). 11.03.2019 між Company "West Trade Group LTD" (надалі іменується "Продавець" в особі директора Mr Ronald Rodrigues Leon, з однієї сторони, та Приватним підприємством "Веставтобуд" надалі іменується "Покупець") в особі директора [PERSON] , що діє на підставі Статуту, з іншої сторони, було укладено Контракт №02-19 (Т. а.с.14). За умовами цього Контракту (п. 1 «Предмет договору») продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною (вартістю), згідно накладних на поставлений товар. Товаром за цим Контрактом необхідно вважати транспортні, плаваючі, моторні засоби; будівельну, сільськогосподарську техніку спеціального призначення, та іншу техніку в асортименті (п.1.2 Контракту). З копії інвойсу № 96-07D від 29.07.2019 видно, що такий виданий на підставі контракту № 02-19 від 11.03.2019 компанією West Trade Group LTD 11777495 (продавець) Private Enterprise «Westavtobud» (покупець). Товаром є транспортний засіб Mercedes Benz sprinter, 2014 року випуску, номер кузова [NUMBER] , вартістю 3200 Євро (а.с.13, зворотній бік). Згідно з копією доручення, West Trade Group LTD 11777495 в особі директора Mr Ronald Rodrigues Leon, доручає Яворському Р.М. здійснити поставлення транспортного засобу на ПП «Веставтобуд» згідно з контрактом № 02-19\~від 11.03.2019.\~Транспортний засіб\~- Mercedes Benz sprinter, номер кузова [NUMBER] , країна походження Germany, об`єм двигуна 2143 см. куб, місце доставки - митний пост Дубно Рівненської області (а.с. 13) З попередньої вантажної митної декларації типу IM40EE UA2040204070/2019/013328 видно, що об`єктом декларування є автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , відправником/експортером цього автомобіля є компанія «West Trade Group LTD», країна відправлення Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, одержувачем/імпортером є приватне підприємство «Веставтобуд», декларантом/представником приватне підприємство «Вест Брок», код країна походження Федеративна Республіка Німеччина, фактурна вартість товару 3200, митна вартість товару 90 671,26, провізна відомість та інші документи INV 96-07D, прізвище, ім`я, по батькові перевізника [PERSON] , пасп. [NUMBER] , умовне завершення переміщення грузу 31.07.2019 о 13:46:27, завершення переміщення грузу 01.08.2019 о 19:04:24 (а.с.101-102). Згідно з копією вантажної митної декларації (форма МД-2) UA204070/2019/013452 від 31.07.2019 (електронне декларування) об`єктом декларування є автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , відправником/експортером цього автомобіля є компанія «West Trade Group LTD», країна відправлення Великобританія, одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання приватне підприємство «Веставтобуд», декларантом/представником приватне підприємство «Вест Брок», ціна товару 3200 Євро, корегування 89 537,23 грн (Т. 1 а.с.80). Як видно з договору купівлі-продажу транспортного засобу № 86-08, який укладений 28.08.2019 між продавцем - ПП «Веставтобуд» (транспортний засіб належить на праві власності продавцю, що підтверджується ВМД - 2/UA204070/2019/013452 від 31.07.2019) та покупцем [PERSON] , автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] було продано Покупцеві за ціною 119 634 грн. Автомобіль передано покупцеві, що підтверджується актом прийому-передачі транспортних засобів від 28.08.2019. 28.08.2019 на підставі заяви [PERSON] (Заява № 243911929), ТСЦ 0744 проведено операцію «100 первинна реєстрація Б/В ТЗ придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону». Транспортним засобом є автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , підстава ВМД UA204070/2019/013452 від 31.07.2019, договір укладений в СГ № 86-08 від 28.08.2019 (Т.1 а.с.78,79). 26.08.2020 автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , був проданий [PERSON] , за посередництва ПП «Автотрейн» (договір комісії № 377-08/2020 від 26.08.2020, Т. 1 а.с. 135), покупцеві [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 377-08/2020 від 26.08.2020 (Т. 1 а.с.133). 29.08.2020 [PERSON] подав до ТСЦ 0744 Заяву № 272307327 про проведення операції «308 перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу (СГ). Транспортним засобом є автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , підстава договір укладений в СГ № 377-08/2020 від 26.08.2020 (Т.1 а.с. 130,131). Згідно з Витягом з Національної автоматизованої інформаційної системи департаменту ДАІ МВС України, автомобіль «Mercedes Benz Sprinter 513 CDI", 2014 року випуску, білого кольору, № кузова - номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , з 29.08.2020 зареєстровано за громадянином [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності на спірний транспортний засіб та витребування такого з чужого незаконного володіння. Позивач як на підставу своїх позовних вимог покликається на ст. 328, 387, п. 3 ч. 1 ст. 388, 392 ЦК України. Відповідач у заперечення позовних вимог та підстав позову зазначає про відсутність доведеної позивачем правомірності набуття ним права власності на спірний автомобіль та неправомірності його вибуття з володіння позивача. Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та положень закону. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Положення ст. 392 ЦК України надають власнику майна право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Водночас, позивач зазначає, що належний йому спірний транспортний засіб був відчужений не з його волі, а тому вважає, що такий повинен бути витребуваний з чужого незаконного володіння на підставі ст. 387, п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У свою чергу, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України). Як роз`яснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав ", у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК (п. 21). Відповідно до ст. 387 ЦК та ч. 3 ст. 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння (п. 23). Відтак, підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, тобто факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння, та перебування майна в натурі у відповідача. Позивачем, на підтвердження набуття ним права власності на транспортний засіб марки «MercedesBenz Sprinter», ідентифікаційний номер кузова № [NUMBER] , який в подальшому, як він вказує, вибув з володіння не з його волі, надано суду копію договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу від 29.07.2019, який укладений між ним, [PERSON] (покупець), та [PERSON] (продавець) у [ADDRESS] . Вартість авто 9000 Є. Автомобіль передано зі свідоцтвом про реєстрацію та технічним паспортом 29.07.2019 о 10 годині у м. Гаар. Відповідно до умов договору, покупець зобов`язаний зареєструвати транспортний засіб у відповідних органах. Як ствердив позивач у судовому засіданні, зіславшись на копію документу про реєстрацію спірного автомобіля №WO150910 від 16.07.2015, авто було знято з реєстрації. Однак суду не надано доказів, що слугувало підставою для цього. Разом з тим, з досліджених письмових доказів у справі суд встановив, що позивач [PERSON] здійснював переміщення автомобіля марки «MercedesBenz Sprinter», ідентифікаційний номер кузова № [NUMBER] через митний кордон України не як власник вказаного транспортного засобу, а як перевізник. Так, [PERSON] діяв на підставі доручення, виданого «West Trade Group Ltd» №11777495, та здійснював поставлення вказаного вище транспортного засобу на ПП «Веставтобуд» згідно з Контрактом №02-19 від 11.03.2019. ПП «Веставтобуд» діючи через брокера ПП «Вест-Брок» [PERSON] подало електронну митну декларацію для електронного декларування товарів, де вказало про ввезення автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», ідентифікаційний номер кузова № [NUMBER] за вартістю у 3200 євро на митну територію України. Продавцем автомобіля вказано «West Trade Group Ltd», покупцем ПП «Веставтобуд». Згідно з попередньою митною декларацією типу IM40EE №UA204070/2019/013328 від 29.07.2019 поданої ПП «Вест-Брок», [PERSON] значиться як перевізник товару (автомобіля). Після прибуття у зону обслуговування Рівненської митниці ДФС, вказаний спірний транспортний засіб був заявлений для митного оформлення ПП «Веставтобуд» в особі митного брокера ПП «Вест Брок» [PERSON] за митною декларацією №UA204070/2019/013452. Вартість автомобіля в декларації і документах вказано 3200 євро, митну вартість визначено 89 537,23 грн, відправником товару вказано «West Trade Group Ltd». Сторони у справі, їх представники цих обставин не заперечили. Ці обставини також були встановлені постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.03.2020, яка набрала законної сили, у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, провадження в якій закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Водночас, позивач стверджує, що після перевезення та митного оформлення брокер [PERSON] , з яким протягом восьми років він співпрацював в сфері розмитнення авто, не передав йому спірний транспортний засіб, як власнику згідно з договором купівлі-продажу вживаного транспортного засобу від 29.07.2019. Однак, такі доводи суд відхиляє як голослівні, оскільки позивач не надав суду доказів укладення будь-яких договорів з брокером [PERSON] щодо надання відповідних брокерських послуг щодо спірного автомобіля. 28.08.2019 за заявою [PERSON] було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019030130000961 та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 289 КК України. У рамках цього кримінального провадження [PERSON] повідомив, що [PERSON] заволодів транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , який був придбаний ним в Німеччині. [PERSON] пред`явив правоохоронним органам договір купівлі-продажу від 29.07.2019 після чого було встановлено, що в матеріалах кримінального провадження містяться два документи про придбання вказаного вище транспортного засобу різними покупцями, в різних країнах, у різних покупців та за різними цінами. Також було виявлено розбіжності щодо вартості авто, що має наслідком виникнення податкових зобов`язань. Як зазначив в судовому засіданні позивач та його представник, відомості про результати розслідування цього кримінального провадження їм не відомі, окрім цього такі не мають значення для вирішення цього цивільного спору. Відтак, суд встановив, що автомобіль «Mercedes Benz Sprinter», ідентифікаційний номер кузова № [NUMBER] був ввезений на територію України через митний кордон (імпорт) та заявлений ПП «Веставтобуд», як покупцем вказаного авто, для митного оформлення на підставі митної декларації ВМ - 2/UA204070/2019/013452 від 31.07.2019. Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух, зокрема, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. 28.08.2019 ПП «Веставтобуд» на підставі договору-купівлі продажу відчужило спірний автомобіль [PERSON] за ціною 119 634 грн. Згідно з п. 1.1 Договору транспортний засіб належить Продавцю на праві власності на підставі ВМД-2/ UA204070/2019/013452 від 31.07.2019. Згідно з заявою [PERSON] , яка подана до ТСЦ 0744 за № 243911929, проведено первинну реєстрацію вказаного транспортного засобу. Підстава - ВМД UA204070/2019/013452 від 31.07.2019, договір укладений в СГ № 86-08 від 28.08.2019. У подальшому, 26.08.2020 на підставі договору-купівлі продажу, [PERSON] відчужив транспортний засіб [PERSON] , який в ТСЦ 0744 здійснив його перереєстрацію на себе, як нового власника. Відтак, з урахуванням встановлених конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами того, що він набув право власності на автомобіль Mercedes Benz Sprinter, номер кузова [NUMBER] , оскільки ним не доведено законність його придбання чи законність порядку набуття власності на нього. Поданий позивачем договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу від 29.07.2019, не є належним доказом на підтвердження набуття права власності на транспортний засіб, без дотримання встановленої законом процедури переміщення транспортного засобу через митний кордон, декларування товару, проведення митних платежів та державної реєстрації такого права. Так, разом з митною декларацією на транспортний засіб, що декларується в режимі імпорту (вільний обіг), подаються такі основні документи: реєстраційні (технічні) документи на транспортний засіб; документи, що підтверджують право власності особи на транспортний засіб або право ним розпоряджатися та декларувати; рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару. Позивач разом з митною декларацією подав реєстраційний документ на транспортний засіб, доручення іноземної компанії "West Trade Group LTD", інвойс №96 - 07D. Відтак, позивач достовірно знав і розумів, що він діє як перевізник згідно з дорученням британської фірми «West Trade Group Ltd», в яке, як сам зазначив, особисто вписав своє прізвище та ім`я. Договору купівлі-продажу спірного авто разом з митною декларацією на транспортний засіб, що декларується ним подано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Митного кодексу України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом. Декларантом, згідно з п. 8 ст. 4 Митного кодексу України, є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; Як видно з копії вантажної митної декларації (форма МД-2) UA204070/2019/013452 від 31.07.2019 (електронне декларування) одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ПП «Веставтобуд», декларантом/представником є ПП «Вест Брок». Відтак, суд встановив, і що не було спростовано позивачем, що всі митні платежі щодо декларування спірного транспортного засобу здійснило ПП «Веставтобуд» через представника ПП «Вест Брок». Щодо аргументів представника відповідача про те, що Контракт №02-19 від 11.03.2019 укладений між "West Trade Group LTD" та ПП «Веставтобуд», не є належним чином оформлений, зокрема не містить всіх необхідних атрибутів, підписаний директором ПП «Веставтобуд» Жук О.М., щодо якого відсутні відповідні відомості як про директора, суд вважає неспроможними, оскільки вказаний документ є чинним, і зворотнього позивачем та його представником перед судом не доведено. Видані на підставі цього Контракту документи, зокрема інвойс, доручення, попередня митна декларація, були прийняті митними органами. Доводи представника позивача про те, що відчуження транспортного засобу відповідачу відбулось за заниженою вартістю, що викликає сумніви щодо такого відчуження, суд відхиляє як безпідставні, оскільки в договірних відносинах діє свобода договору, за якою сторони договору є вільними у визначенні умов договору. Щодо заперечень представника відповідача про те, що позивачем не доведено правомірності набуття ним права власності на спірний автомобіль та відповідно не доведено неправомірності його вибуття з володіння позивача, то такі суд вважає прийнятними. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Відтак, оцінивши доводи, аргументи, заперечення учасників судового провадження, перевіривши докази у справі, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставин, що підтверджують виникнення в нього права власності на спірний транспортний засіб, правомірність його набуття та володіння ним на законних підставах, а відтак позивач не вправі вимагати витребування вказаного транспортного засобу з чужого незаконного володіння на підставі віндикаційного позову, оскільки правовий механізм реалізації такого виду захисту порушеного права передбачений для власника майна або особи, в якої таке майно перебуває у володінні за законом або договором, чого суд в цій справі не встановив. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України представники сторін у справі зробили заяву про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тому, вирішення питання судових витрат відбудеться у судовому засідання 25.11.2021 о 17.30 год.

Outcome: dismissed