Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] після вжиття у претензійному прядку заходів досудового врегулювання спору пред`явила через суд зазначений позов на предмет захисту своїх прав споживача фінансової послуги з участі у фонді фінансування будівництва житла виду "А" з підстав нечесної підприємницької практики введення її управителем в оману в поточній ціні вимірної одиниці об`єкту інвестування площею 84 м2 та в його основних характеристиках за умовами укладеного з відповідачем договору № 44/5 від 17 січня 2019 року про спосіб розрахунку кінцевої вартості трикімнатної квартири з лоджією. Підстави позову аргументовані наданням позивачу у нечіткий та незрозумілий спосіб необхідної для здійснення нею свідомого вибору неправдивої інформації про наявність цінових переваг визначення в цьому договорі 11 765,87 гривень поточної ціни за один квадратний метр квартири, скоригованої на коефіцієнт 0,5 для обчислення ціни за площу лоджії, за якою забудовник не міг надати таку квартиру з лоджією за пропонованою ціною 1 020 689,22 гривень, що управитель мав передбачити з огляду на погоджену ним із забудовником вартість будівництва. В обґрунтування своїх доводів про спонукання споживача дати згоду на участь у цьому фонді, на яку в іншому випадку довіритель би не погодився б, позивач посилається на проведення 14 травня 2020 року державної реєстрації права власності на передану їй за здавально-приймальним актом квартиру фактичною загальною площею 90,5 м2, включаючи 7,5 м2 лоджії, на першому поверсі будинку на [ADDRESS] на підставі довідки відповідача № 44/5 про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування, виданої 29 квітня 2020 року після внесення позивачем 28 квітня оплати донарахованих їй 87 750 гривень для проведення остаточного розрахунку за об`єкт інвестування на загальну суму 1 095 750 гривень, тобто за фактично сплаченою поточною ціною вимірної одиниці об`єкту інвестування 12 631,12 гривень за один квадратний метр. У зв`язку з цим позивач просила стягнути на свою користь з відповідача 75 060 гривень 78 коп. надміру сплачених управителю коштів, виходячи з вирахування 1 020 689,22 гривень пропонованої управителем ціни на момент укладення з ним договору з фактично оплаченої ціни квартири на суму 1 095 750 гривень. Відповідач, АТ «АБ «РАДАБАНК» (код ЄДРПОУ 21322127 м. Дніпро), у поданому відзиві 06 жовтня 2020 року в повному обсязі позов не визнав, заперечуючи проти доводів та аргументів позивача посиланнями на визнання нею факту своєї участі у фонді фінансування будівництва виду "А", за Правилами якого згідно ст. 11 Закону України № 978-IV від 19.06.2003 «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (надалі Закон № 978-IV) на час укладення з позивачем договору № 44/5 не управитель, а забудовник з урахуванням споживчих властивостей об`єктів інвестування та об`єкта будівництва, коефіцієнтів поверху та комфортності визначив поточну ціну вимірної одиниці об`єкта інвестування на рівні 12 000 гривень за квадратний метр, яка згідно листу № 547 від 24 грудня 2019 року забудовником збільшена до 13 500 гривень, внаслідок чого з поетапною передачею в управління 1 008 000 гривень за позивачем були закріплені 84 м2 площі об`єкта інвестування, і після обмірів збудованої квартири з лоджією загальною площею 90,5 м2 для остаточного розрахунку відповідно до ст. 19 цього Закону № 978-IV позивач, виконуючи обов`язки довірителя за умовами п. 21 договору № 44/5, внесла до фонду 87 750 гривень за 6,5 м2 площі закріпленого за нею об`єкта інвестування, на які збільшилася фактична загальна площа порівняно з проектною. Враховуючи реєстрацію за позивачем права власності на новозбудований об`єкт нерухомості з підписанням нею акта приймання-передачі об`єкта інвестування без претензій щодо якості об`єкта та його фактичної площі, відповідності проектній документації, а також повну оплату вартості об`єкту інвестування позивачем замість відмови від подальшого фінансування та повернення їй сплачених до фонду коштів, відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки кошти від позивача набуті на достатній правовій підставі договору участі у фонді фінансування будівництва з доведенням до відома позивача всіх його істотних умов до його підписання у публічній пропозиції його укласти, якою згідно ст. 12 зазначеного Закону № 978-IV визнаються затверджені відповідачем Правила ФФБ, оприлюднені за загальнодоступним посиланням на веб-сайті управителя. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 08 вересня 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного судового розгляду на засадах диспозитивності за заявами сторін по суті справи проведена її письмова підготовка із залученням третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача забудовника і генерального підрядника за ухвалою суду від 18 листопада 2020 року без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. З метою надання учасникам справи додаткового часу для обміну заявами по суті справи, які з поважних причин не були подані до першого судового засідання, розгляд справи відкладався судом 13 і 28 жовтня 2020 року, а за клопотанням позивача відкладено розгляд по суті в судовому засіданні 14 грудня 2020 року. 20 і 28 жовтня 2020 року на висунуті проти позову заперечення позивач відповіла міркуваннями про визнані іншими учасниками факти остаточного розрахунку за квартиру та про необхідність з`ясування погодженої забудовником з управителем остаточної вартості будівництва, що підлягає встановленню для висновку про непоінформованість споживача з поточною ціною вимірної одиниці об`єкту інвестування на момент укладення договору участі у фонді фінансування будівництва, яка після цього постійно змінювалася без обумовлення таких змін з позивачем попри відсутність у неї, на її думку, згідно ч. 7 ст. 15 Закону № 978-IV зобов`язань довірителя на внесення додаткових коштів до фонду в разі підвищення поточної ціни вимірної одиниці об`єкта інвестування, тоді як запропоновані цінові переваги у способі розрахунку вартості об`єкта інвестування та його основні технічні характеристики підтверджені невід`ємною від договору схемою будівельного плану такого об`єкта. Відповідач другого листопада 2020 року у своїх письмових запереченнях відхилив наведені позивачем пояснення методу розрахунків поточної ціни, звертаючи увагу суду на фактичне використання позивачем у своїх розрахунках середньоарифметичного значення поточної ціни за період цивільних відносин управління майном і не окремо закріплених вимірних одиниць, а разом всього об`єкта інвестування, що не відповідає умовам договору про передачу коштів в управління і правилам ст.ст. 15, 19 Закону № 978-IV, тоді як письмових запитів інформації про поточну ціну вимірної одиниці об`єкта інвестування відповідач від позивача не одержував, що виключає будь-яке порушення ним пункту 7 договору № 44/5 від 17 січня 2019 року. Третя особа, КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» (код ЄДРПОУ 36163109 м. Дніпро), у письмових поясненнях виклала свої міркування заперечень проти позову з посиланнями на п.п. 12, 25, 30 розділу VI Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001, аргументуючи їх укладенням з АТ «АБ «РАДАБАНК» генерального договору № 5 від 07 липня 2017 року на правах забудовника земельної ділянки в районі вулиць Усенка, Рилєєва і проспекту Миру на житловому масиві «Лівобережний-3» поблизу будинку на [ADDRESS] , на підставі чого створений фонд фінансування будівництва із залученням в управління коштів з розрахунку поточної ціни вимірних одиниць об`єктів інвестування в будинку № 1 для квартир №№ 31-64 , 75 в розмірі 12 000 гривень за один квадратний метр з 08 жовтня 2018 року. У своїх поясненнях забудовник визнав збільшення фактичної загальної площі об`єкта інвестування порівняно з проектною на 2,77 м2 в межах допустимої похибки при тому, що під час обчислення вимірних одиниць для закріплення за позивачем об`єкта інвестування у складі 84 м2 площа лоджії по типу прибудованої виносної, дійсно, була скоригована на знижувальний коефіцієнт 0,5 до значення 3,77 м2, але в ході забудови на об`єкті будівництва підрядником лоджії засклені, внаслідок чого, залишаючись незмінною, фактична площа лоджії 7,5 м2 включена до складу 90,5 м2 загальної площі квартири у завершеному будівництвом будинку повністю без застосування для її обчислення знижувального коефіцієнта, який позивач помилково в своїх розрахунках застосовує безпосередньо до поточної ціни, а не до визначення кількості вимірних одиниць, що потребували інвестування. Третя особа, ТОВ «ББК» (код ЄДРПОУ 37865555), заяв по суті справи не подавала, в судове засідання своїх повноважних представників не направила, причин неявки не повідомила, що з`ясуванню обставин справи не перешкоджає, на підставі чого розгляд справи проведений в її відсутність. Позивач і її представник в судовому засіданні з наведених у позовній заяві підстав наполягали на задоволенні позову у повному обсязі, виклавши усно доводи письмових заяв по суті справи, так і не визначившись з правовою природою суми коштів, що склала предмет спору. Позивач пояснила суду, що вибір конкретного об`єкта інвестування нею зроблений після огляду об`єкта будівництва на місці ведення забудови житлового комплексу « Олімпійський » в м. Дніпрі на житловому масиві «Лівобережний-3» ще до закінчення його будівництва. В судовому засіданні представники відповідача і третьої особи забудовника позов не визнали, наполягаючи на відмові у задоволенні вимог повністю з підстав, наведених у відзиві та поясненнях, звертаючи увагу на арифметичні помилки в розрахунках позивача, результати яких не відповідають сумі сплачених нею коштів. Виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, на суд покладено обов`язок згідно ст. 264 ЦПК України надати правову кваліфікацію відносинам сторін та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, а тому самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, за висновками Верховного Суду, викладеними 04 грудня 2019 року в §§ 84-85 постанови Великої Палати № 12-161гс19, за принципом jura novit curia («суд знає право») до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту не призводить (917/1739/17). Суд, вислухавши усні пояснення учасників справи, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про відмову в позові в межах заявлених вимог за ст. 13 ЦПК України, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин і відповідних їм правовідносин. Так, 04 липня 2017 року затверджені рішенням правління АТ «АБ «РАДАБАНК» і оприлюдненні Правила фонду фінансування будівництва виду "А" за програмою КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» (а.с. 113-123), відповідно до яких використовувалися цим управителем на праві довірчої власності кошти фонду фінансування будівництва, передані йому в управління його установниками на умовах договорів про участь у цьому фонді з метою отримання такими довірителями у власність об`єктів інвестування в об`єкті будівництва жилого будинку № 1 на житловому масиві «Лівобережний-3» в районі будинку на [ADDRESS] , для досягнення якої всі суб`єкти системи фінансово-кредитних механізмів будівництва цього житла мають дотримуватися визначеної цими Правилами системи норм. Зокрема, фізична особа стає довірителем ФФБ згідно пунктам 7.1, 7.2 цих Правил за умови визнання їх обов`язковості та укладення договору про участь у цьому фонді з передачею коштів в управління шляхом їх внесення на відкритий в балансі банка-управителя рахунок ФФБ, після чого управитель відповідно до пунктів 9.2, 9.5 зазначених Правил закріплює за таким довірителем відповідну кількість вимірних одиниць обраного ним конкретного об`єкта інвестування з урахуванням їх поточної ціни на дату внесення довірителем коштів до ФФБ, графік якого для довірителя за пунктом 9.3 Правил має відповідати вимогам, узгодженим із забудовником. У зв`язку з цим закріплення обраного довірителем об`єкта інвестування згідно пункту 6.4 таких Правил є підтвердженням замовлення на його спорудження у складі об`єкта будівництва з фінансуванням такого відповідно до пунктів 4.6, 5.1.8 Правил в межах отриманих в управління коштів ФФБ за рахунок переказу на праві довірчої власності частини з них з формуванням з решти оперативного резерву. При цьому АТ «АБ «РАДАБАНК», як управитель, за пунктом 4.4 наведених Правил не несе перед довірителями ФФБ відповідальності щодо спорудження і якості об`єктів будівництва та передачі у власність об`єктів інвестування, але з метою своєчасного запобігання у будівництві, серед іншого, ризикам змін технічних характеристик об`єктів інвестування чи зростання вартості будівництва більше ніж на 20 відсотків згідно пунктам 6.8, 6.12 цих Правил відповідає за нагляд за будівництвом та перевірку цільового використання коштів, будучи зобов`язаним звернутися з вимогами до забудовника вжити необхідних заходів, зокрема, для усунення виявлених порушень зазначених у проектній декларації технічних характеристик спорудження об`єктів інвестування, інакше довіритель вправі відповідно до пункту 6.9 Правил розірвати договір з наслідками відмови від участі у ФФБ без утримань і без сплати будь-якої винагороди управителю та з поверненням коштів не менше за внесену до фонду суму. Після введення об`єкта будівництва в експлуатацію відповідно до ст.ст. 2, 12 Закону № 978-IV забудовник мав дотримуватися умов пункту 6.16 цих Правил про надання управителю для проведення остаточних розрахунків з довірителями даних бюро технічної інвентаризації щодо фактичної загальної площі кожного конкретного об`єкта інвестування, згідно яким довіритель за пунктом 11.4 Правил в разі перевищення проектної загальної площі вносить до фонду кошти на суму, розраховану за поточною ціною відповідної кількості вимірних одиниць, на яку збільшилась загальна площа об`єкта інвестування, і підвищення поточної ціни згідно пункту 10.3 Правил не тягне для довірителя зобов`язання внести до фонду додаткові кошти за вже закріплені за ним вимірні одиниці, тобто закріплені до моменту такого підвищення, що відповідає приписам статті 15 Закону № 978-IV. АТ «АБ «РАДАБАНК», створюючи з власної ініціативи фонд фінансування будівництва, на правах його управителя відкрив рахунки для фінансування об`єкта будівництва, уклавши 07 липня 2017 року із забудовником КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» генеральний договір № 5 про використання отриманих в управління коштів на організацію будівництва "доступного житла" на житловому масиві «Лівобережний-3» (перша черга) у м. Дніпрі для спорудження жилого будинку № 1 в районі проспекту Мира-вулиці Рилєєва за цільовим призначенням земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:04:186:0273 згідно державному акту в серії ЯЯ № 044914 від 09 серпня 2011 року з дозволу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на будівельні роботи, виданому 20 вересня 2018 року в серії ДП № 112182632146 за будівельною адресою на житловому масиві «Лівобережний» в районі проспект Миру-вулиця Усенка-вулиця Рилєєва, що визнаються судом загальновідомими у м. Дніпрі обставинами. З 08 жовтня 2018 року КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» на правах забудовника за пунктом 4.1.2 генерального договору № 5 відповідно до умов Правил фонду фінансування будівництва першої черги "доступного житла" на житловому масиві «Лівобережний-3» у [ADDRESS] , за будівельною адресою проспект Миру-вулиця Усенка-вулиця Рилєєва визначив для квартир №№ 34-64, 75 першого будинку поточну ціну вимірної одиниці 12 000 гривень за один квадратний метр, про що направив управителю АТ «АБ «РАДАБАНК» листа за № 344/1 (а.с. 130). 17 січня 2019 року в м. Дніпрі позивач [PERSON] відповідно до ст.ст. 1029-1030 ЦК України уклала з АТ «АБ «РАДАБАНК» договір № 44/5 про участь у фонді фінансування будівництва виду "А" на підставі повного визнання нею затверджених управителем цього фонду Правил (а.с. 38-41), передаючи згідно ст. 14 Закону № 978-IV у довірчу власність гроші, право управління якими прямо встановлено в ст.ст. 6, 11 цього Закону, шляхом переказу 118 600 гривень на рахунок № [NUMBER] , відкритий позивачу у системі обліку прав вимоги довірителів такого фонду в балансі управителя (а.с. 44, 126-129), на строк введення в грудні 2019 року в експлуатацію об`єкта будівництва КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» та з метою отримання у власність спорудженого у складі цього об`єкта житла у [ADDRESS] , на житловому масиві «Лівобережний-3». За умовами укладеного договору, визначеними його сторонами згідно ст. 630 ЦК України на основі типових для управління майном цього виду за постановою Кабміну № 227 від 20.03.2013, в управління АТ «АБ «РАДАБАНК» за плату (винагороду) частинами передаються гроші на фінансування будівництва трикімнатної квартири загальною проектною площею 84 м2 на першому поверсі будинку з розрахунку вартості підтвердженого замовлення в межах зобов`язань довірителя за поточною ціною вимірної одиниці цього об`єкта інвестування на день внесення коштів до фонду, а позивач надала свою згоду на участь у цьому фонді на правах його довірителя з першим внеском в розмірі 12 % вартості обраного нею об`єкта інвестування, встановивши типові обмеження на окремі дії управителя, що визнається обов`язковим для сторін договору згідно ст. 629 ЦК України. Позивач зобов`язалася за умовами пунктів 9, 18 цього договору сплатити управителю винагороду та дотримуватися визначеного їй графіка внесення коштів для оплати вартості замовлення об`єкта інвестування, що мала виконати згідно ст. 526 ЦК України без зобов`язань вносити додаткові кошти до фонду фінансування будівництва за умовами пункту 20 договору тільки за закріплені за нею вимірні одиниці об`єкта інвестування на час підвищення їх поточної ціни. Відповідно, домовленістю сторін в пункті 21 договору № 44/5 на випадок перевищення фактичною загальною площею закріпленого за позивачем об`єкта інвестування його проектної площі, більше як на 0,01 вимірних одиниць, обумовлене застереження про обов`язок позивача протягом 14 банківських днів з дня отримання відповідного повідомлення від управителя здійснити доплату різниці вартості об`єкта інвестування, а сума коштів, яку має додатково внести довіритель, визначається управителем виходячи з кількості вимірних одиниць об`єкта інвестування, на яку збільшилася загальна площа об`єкта інвестування, та поточної ціни вимірної одиниці такого об`єкта на день проведення розрахунків. При внесенні зарахованих до фонду коштів на суму 118 600 гривень АТ «АБ «РАДАБАНК» у той же день закріпив 9,89 м2 вимірних одиниць квартири [ADDRESS] за будівельною адресою проспект Миру-вулиця Усенка-вулиця Рилєєва за позивачем, встановивши з нею правовідносини довірителя та управителя з виникненням на підставі укладеного договору у позивача в майбутньому права вимоги на цей об`єкт інвестування, про що під розписку видане свідоцтво № 44/5-1 про участь у фонді фінансування будівництва виду "А" (а.с. 124), відповідно до якого позивач має виключне право довірителя на закріплення за собою решти 74,11 м2 вимірних одиниць тієї ж самої квартири за умови подальшого внесення коштів до цього фонду за графіком, зазначеним цим управителем. 17 січня 2019 року в м. Дніпрі позивач на виконання умов пунктів 24.1, 26, 27 договору № 44/5 про участь у ФФБ за квитанцією сплатила управителю АТ «АБ «РАДАБАНК» згідно ст. 1042 ЦК України винагороду на суму 2 500 гривень (а.с. 42). Судом встановлена наступна поетапна передача довірителем в управління грошових коштів на виконання своїх зобов`язань з договору участі у фонді фінансування будівництва для зарахування до нього за узгодженим управителем графіком за квитанціями на суму 759 960 гривень, 50 000 гривень, 79 440 гривень (а.с. 43, 45, 47), про що [PERSON] згідно частині тринадцятій статті 15 Закону № 978-IV видавалися взамін один одного свідоцтва АТ «АБ «РАДАБАНК» від 31.01.2019 за № 44/5-2, від 06.03.2019 за № 44/5-3, від 03.05.2019 за № 44/5-4, відповідно (а.с. 48-49, 51). Тобто, з моменту передачі в управління 03 травня 2019 року коштів управителю на загальну суму 1 008 000 гривень у позивача виникло право вимоги довірителя фонду на закріплений за нею об`єкт інвестування в розмірі 84 м2 всієї проектної площі квартири, а в АТ «АБ «РАДАБАНК» виник обов`язок включити до переліку довірителів позивача, якій забудовник КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» зобов`язаний передати у майбутньому у власність новостворену квартиру 75 у спорудженому будинку за будівельною адресою на житловому масиві «Лівобережний» в районі проспект Миру-вулиця Усенка-вулиця Рилєєва . 29 квітня 2020 року позивач, сплачуючи до каси управителя 87 750 гривень (а.с. 125), всього інвестувала 1 095 750 гривень у будівництво (створення) трикімнатної квартири з лоджією на першому поверсі багатоквартирного будинку під літ. «А-7», остаточно розрахувавшись з АТ «АБ «РАДАБАНК» за передані їй майнові права на цей об`єкт інвестування загальною площею 90,5 м2, виходячи з поточної ціни вимірної одиниці в розмірі 13 500 гривень за один квадратний метр і даних надлишків загальної площі 7,31 м2 порівняно із закріпленими вимірними одиницями, письмово повідомлених управителю листом забудовника КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» № 547 від 24 грудня 2019 року (а.с. 131) з наданням в копії технічного паспорту № 678 від 11 січня 2019 року (а.с. 55-59). В свою чергу, АТ «АБ «РАДАБАНК» видав за встановленою формою довідку № 44/5 (а.с. 50) на підтвердження права позивача набути у власність закріплену за нею квартиру в жилому будинку на [ADDRESS] , що введений в експлуатацію за заявою забудовника КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» від 20 грудня 2019 року до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за видачею сертифіката його готовності в серії ДП № 162193542699 після повідомлення, напередодні у листопаді, про зміну даних в дозволі на будівельні роботи, що визнається судом загальновідомою у м. Дніпрі обставиною. КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» на виконання перед управителем своїх зобов`язань забудовника передав у власність позивачу у новому багатоквартирному будинку на [ADDRESS] з цементно-піщаною стяжкою на підлозі та підведеними мережами систем централізованого опалення, електро-, водопостачання і водовідведення без виконання внутрішніх оздоблювальних робіт та міжкімнатних перестінок, про що забудовник склав акт прийняття-передачі від 28.04.2020, підписаний позивачем без застережень та рекламацій (а.с. 53-54). З витягу № 208931011 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно офіційне визнання з 08 травня 2020 року на підставі зазначеної довідки управителя АТ «АБ «РАДАБАНК» набуття [PERSON] права приватної власності на трикімнатну квартиру житловою площею 48,9 м2 у складі з допоміжними приміщеннями 1-коридору, 2-кухні, 6-санвузлу, 7-туалету, І-лоджії загальною площею 90,5 м2 в будинку на [ADDRESS] (а.с. 63). Суд, до стійкого внутрішнього переконання у використанні управителем за договором всіх коштів, переданих позивачем до фонду фінансування будівництва, за цільовим призначенням на будівництво об`єкта інвестування, дійшов згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України на основі встановлених вище обставин, які знайшли своє безсумнівне пряме підтвердження в поясненнях учасників справи, тісно пов`язаних з квитанціями, меморіальним ордером № @2PL842968 і даними банківської виписки з особового рахунку, в їх сукупності з відомостями договору та Правил ФФБ, виданими на їх підставі свідоцтвами і довідкою про участь позивача у фонді, що узгоджуються з офіційними даними державної реєстрації набуття права власності на квартиру, чим за висновками про механізми корегування вартості об`єктів інвестування та в цілому об`єкта будівництва згідно статті 11 Закону № 978-IV, викладеними Верховним Судом 11 грудня 2019 року у постанові колегії суддів Касаційного цивільного суду № 61-4916св19, обґрунтовується це рішення про недоведеність нечесної підприємницької практики в діяльності управителя. Зокрема, загальновідомими у м. Дніпрі стали обставини спорудження і введення в експлуатацію новоствореного житлового комплексу « Олімпійський » на житловому масиві «Лівобережний» з огляду на широко розповсюджену в інтернет-виданнях численну рекламу діяльності генерального підрядника ТОВ «ББК» і загальнодоступні офіційні відомості Мінрегіону на веб-Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, надійність джерел яких учасниками справи під сумнів не ставилася, не потребуючи за ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказування звернень КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» ДОР» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 20 грудня 2019 року за видачею сертифіката в серії ДП № 162193542699 після повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи в серії ДП № 112182632146, виданому 20 вересня 2018 року. Участь особи у будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому за висновками Верховного Суду України у постанові № 6-101цс12 від 21 листопада 2012 року не визнається у судовій практиці інвестицією за Законом України «Про інвестиційну діяльність», а до правовідносин фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю за висновками Верховного Суду, викладеними 08 липня 2020 року у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 61-21636св19, за усталеною судовою практикою застосовується Закон України «Про захист прав споживачів» лише в тій частині, яка не врегульована спеціальним законом (466/7758/18), себто субсидіарно. Відповідно до ч. 1 ст. 14 спеціального Закону № 978-IV необхідною умовою укладення договору про участь у ФФБ визнається передання грошових коштів, на підставі чого такий договір вважається укладеним за ч. 2 ст. 640 ЦК України з моменту передання відповідного майна, належачи до реальних договорів, а Правила ФФБ, вимагаючи їх повного і безумовного визнання від особи, яка бажає стати довірителем такого фонду, визначені у ч. 3 ст. 12 цього Закону публічною пропозицією для вступу до фонду, адресованою невизначеному колу осіб, яка згідно ст.ст. 641-642 ЦК України визнається публічною офертою. Враховуючи визначення умов договору про участь у ФФБ на основі типових для цього виду управління майном, за обставинами цієї справи внесення позивачем коштів до фонду у день підписання договору з розпискою про отримання його примірника та роз`яснень відмінностей справленого платежу від банківського вкладу непрямо вказують на доведення до відома споживача усної інформації про фінансову послугу і її характер, що передувало свідомому акцепту позивачем усіх умов такого договору приєднання відповідно до ст.ст. 634, 642 ЦК України. Ціною в укладеному договорі відповідно до ст.ст. 632, 638 ЦК України визнається сплачена позивачем винагорода управителя в розмірі 2 500 гривень за визначенням умов про розмір і форму плати за управління майном у п. 2 ст. 1035 цього Кодексу істотними для договорів цього виду, які записані, до речі, чіткими та простими для розуміння. При цьому перелік інформації, з якою управитель зобов`язаний ознайомити споживача своїх фінансових послуг письмово, згідно ч. 7 ст. 14 спеціального Закону № 978-IV вичерпний, а обов`язок її надання обумовлений наявністю вимоги про це споживача, і поточна ціна вимірної одиниці об`єкта інвестування та, в цілому, об`єкта будівництва, їх зміна в процесі будівництва до цього переліку не належать, складаючи по суті умови і правила досягнення мети управління та критеріїв оцінки турботливості про інтереси установника управління, за відсутність якої управитель несе відповідальність. З цих мотивів поточна ціна вимірної одиниці об`єкта інвестування або його загальна вартість, слідуючи висновкам Верховного Суду у зазначеній постанові № 61-4916св19 від 11 грудня 2019 року, до переліку істотних умов договору про участь у ФФБ згідно статті 14 Закону № 978-IV не включені, і обов`язку зазначати їх у договорі про участь у ФФБ та Правилах ФФБ виду "А" не передбачено ані цим Законом, ані Примірними правилами фонду фінансування будівництва, затвердженими розпорядженням Держкомфінпослуг № 6473 від 30.11.2006 (756/11431/17), з огляду на що не береться до розгляду генеральний договір забудовника з управителем відповідно до ст. 77 ЦПК України, і доводи відповідача про його обов`язок надати інформацію про поточну ціну лише на письмову вимогу позивача, від якої за відсутності доказів протилежного таких вимог не надходило, належить визнати слушними. Разом з тим, у судовій практиці розв`язання спорів про залучення коштів фізичних осіб за різними моделями фінансування будівництва житла Закон України "Про захист прав споживачів" за викладеними Верховним Судом висновками в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року за № 61-16593св18 застосовується до правовідносин з договору про спільну діяльність у пайовому будівництві квартири з участю у простому товаристві (642/4496/16), на які вимоги спеціального Закону № 978-IV за висновками Верховного Суду, викладеними 30 жовтня 2019 року у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду № 61-30055св18, не розповсюджуються (640/18227/16). Встановлюючи відповідно до ст. 1 Закону № 978-IV загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів та особливості управління ними з метою фінансування будівництва житла, цей Закон впровадив германську модель системи гарантій і захисту інвесторів фонду фінансування будівництва, за якої в інвестора відсутні прямі правові взаємозв`язки із забудовником, діяльність якого фінансується для спорудження в цілому жилого будинку, а не під відчуження ним відокремленої частини його площі у вигляді квартири, тоді як передача коштів управителю в дійсності згідно ч. 5 ст. 1033 ЦК України не тягне втрату на них права власності установника управління (довірителя), оскільки не вичерпується тими речовими правомочностями, якими тимчасово наділяється управитель, через що така передача являє собою спосіб здійснення таким інвестором своїх правомочностей власника, поза як не спосіб відчуження належних йому прав чи майна (коштів). Тому за умовами укладеного сторонами спору договору в якості його предмета пропонується для реалізації не створена продавцем в майбутньому нерухома річ, не будівельний підряд на спорудження такої речі, не ведення справ простого товариства одним з його пайовиків для розподілу результатів спільних дій, а фінансова послуга управління грошовими коштами у складі фонду виду "А", у підсумку надання якої для споживача такої послуги створюється можливість первісного самостійного набуття житла у власність згідно ст. 331 ЦК України, коли не відбувається відчуження з волі попереднього власника як при похідних способах набуття, внаслідок чого явно неприйнятні посилання позивача на ч. 3 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» для ставлення відповідачу в обов`язок зазначати встановлену забудовником ціну за квадратний метр квартири в будинку, що будується і не вважається в такому разі продукцією, яка реалізується відповідачем як управителем. В оцінці графічного зображення схеми будівельного плану об`єкта інвестування з назвами та площами всіх його приміщень і зазначенням розміщення об`єкта інвестування на поверсі об`єкта будівництва (а.с. 62, 191) суд звертає увагу на визнання такої схеми невід`ємною частиною договору, але за наявності спору про погодження істотних умов основних технічних характеристик об`єкта інвестування ні відповідач, ні третя особа не подали суду будь-яку іншу схему, відмінну від пред`явленої позивачем; поважних причин неможливості її надати суду письмово не повідомили; достовірність поданої позивачем схеми нічим документально не спростували, через що ця схема приймається як належний і допустимий доказ обчислення управителем площі обраного довірителем об`єкта інвестування за даними проекту спорудження будинку станом на 05 жовтня 2018 року вже після початку будівельних робіт з дозволу контролюючих органів, виданого 20 вересня 2018 року. В свою чергу, звернувшись у грудні 2019 року за видачею сертифікату готовності до експлуатації новоствореного будинку, забудовник надав управителю для остаточного розрахунку з ним позивача відомості проведеної ще у січні 2019 року технічної інвентаризації об`єкта незавершеного будівництва, після якої у листопаді 2019 року забудовником повідомлялося про зміну даних в дозволі на будівельні роботи без проведення нової технічної інвентаризації, з чим узгоджуються пояснення третьої особи про системний характер єдиної для всього будинку зміни фасаду з виконаним у процесі будівництва склінням лоджій, яке з огляду на метод обчислення площі лоджії у складі загальної площі об`єкта інвестування з використанням знижувального коефіцієнту за даними схеми будівельного плану спочатку проектно-кошторисною документацією не передбачалося. Закріплення управителем об`єктів інвестування за довірителями з укладанням договорів про участь у ФФБ може продовжуватися згідно ч. 9 ст. 14 Закону № 978-IV і після введення об`єкта будівництва в експлуатацію до моменту отримання письмової вимоги забудовника повернути йому майнові права на об`єкти інвестування, які не передані довірителям, з чим тісно пов`язане визнання позивачем факту ведення будівництва на момент огляду нею на місці забудови об`єкта інвестування, після якого нею зроблено вибір з переліку таких об`єктів у пропозиції управителя, що згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України за практикою тлумачення в § 43 рішення Європейського Суду з прав людини від 15 листопада 2007 року у справі «Бендерський проти України» (скарга № 22750/02) встановило у цивільному спорі баланс ймовірностей з більшою вірогідністю огляду позивачем об`єкта незавершеного будівництва у січні 2019 року з високим ступенем будівельної готовності на етапі чорнового оздоблення його приміщень, що готувався забудовником до введення в експлуатацію, вже після чого підрядник змінив фасад будинку із склінням лоджій з подальшим узаконенням цих відхилень від проекту забудовником не раніше листопада 2019 року, а версія введення управителем в оману позивача в інших цінових перевагах використання знижувального коефіцієнту обчислення площі, який до об`єкта інвестування не міг застосовуватися, мало імовірна, будучи заснованою виключно на припущеннях без будь-якого фактичного підґрунтя. Відповідно, досліджені в судовому засіданні добуті фактичні дані згідно ст.ст. 10, 80, 89 ЦПК України за внутрішнім переконанням суд визнав достатніми для своїх висновків про свідомий і компетентний вибір позивачем об`єкта інвестування та інших умов своєї участі у фонді фінансування будівництва до підписання договору про це, можливість якого була забезпечена своєчасним доведенням до її відома у доступній та наочній формі з дотриманням ст.ст. 4, 15 Закону України «Про захист прав споживачів» необхідної інформації банка-управителя, в тому числі про достовірні на той момент технічні характеристики за проектом, які змінені забудовником лише згодом на етапі завершення будівництва, незалежно від волі управителя. Водночас, доводи відповідача і третьої особи про, начебто, недобросовісність позивача, яка набула право приватної власності на квартиру, з моменту чого втратила права заявляти претензії та рекламації до якості і комплектності квартири, які не викладені у зауваженнях до здавально-приймального акту, неспроможні відповідно до ч. 11 ст. 19 Закону № 978-IV в аспекті проведення державної реєстрації права власності довірителя на житло не самостійно позивачем, а саме третьою особою забудовником своїми силами та за свій рахунок на підставі виданої управителем довідки про право на набуття у власність об`єкта інвестування. Натомість, суд звертає увагу на вручене забудовнику письмове звернення позивача в лютому 2020 року з приводу роз`яснень порядку обчислення вартості площі лоджії у складі об`єкта інвестування (а.с. 52), в якому позивач замовчує час, з якого їй стало відомо про введення будинку в експлуатацію, тоді як здавально-приймальний акт складений наприкінці квітня 2020 року без жодних наявних у суду даних про розгляд цього звернення та причини зволікання з грудня 2019 року з передачею квартири, що відбулася напередодні проведення позивачем лише наступного дня остаточного розрахунку з відповідачем, що свідчить про підписання позивачем такого акта поза межами відведеного на прийняття об`єкта інвестування строку, який за висновками про застосування ч. 12 ст. 20 Закону № 978-IV, викладеними Верховним Судом 03 жовтня 2018 року в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 61-17668св18, починається з дня введення об`єкта будівництва в експлуатацію (752/21249/15), тобто дня видачі контролюючим органом сертифіката готовності. Тим самим, поведінка позивача виказує її заінтересованість запобігти відкріпленню від неї об`єкта інвестування з припиненням управління, яке за висновками Верховного Суду, викладеними 27 березня 2019 року у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду № 61-46155св18, було передбачуваним наслідком такого порушення взаємодії суб`єктів системи фінансово-кредитних механізмів за умовами договору участі у ФФБ (591/4910/16), що вочевидь для суду у з`ясованих конкретних обставинах укладення й виконання договору, таким чином, позбавляло б позивача того, на що вона розраховувала при укладенні цього договору, порушивши б співвідношення майнових інтересів у поверненні коштів порівняно з набуттям нової нерухомості, з чого слідує вибір об`єкта інвестування, на який позивач погодилася б у будь-якому випадку, незалежно від включення до договору умов про інші цінові переваги в розрахунку вартості за площу лоджії, за якого дати згоду на участь у створеному відповідачем фонді спонукали позивача інші її істотні умови потрібних позивачу властивостей послуги, а не лише технічні характеристики літнього приміщення лоджії у складі майбутньої квартири. Крім того, порушення права споживача неможливістю використання придбаної продукції за призначенням або придбанням продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, спричинених наданням споживачу недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про послугу згідно ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» надає споживачу право вимагати відшкодування збитків лише при розірванні договору, яке за своїми наслідками можливе за ст.ст. 651, 653 ЦК України в судовому порядку за позовом однієї з сторін договору управління майном до його припинення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1044 цього Кодексу, факт чого в судовій практиці вважається встановленим за викладеними висновками у згаданій вище постанові Верховного Суду № 61-21636св19 від 08 липня 2020 року з настанням у поєднанні всіх трьох умов частини одинадцятої статті 20 Закону № 978-IV, з огляду на що управління коштами позивача припинилося відповідачем повним завершенням виконання 29 квітня 2020 року. Тож, відмовитися від договору, коли його умови повністю виконані, його сторони вправі згідно ч. 2 ст. 214 ЦК України виключно за їх взаємною згодою, інакше позов з підстав порушення права споживача на інформацію про фінансову послугу мав бути пред`явлений до 29 квітня 2020 року, що є строком (терміном) існування права розірвати договір і по його закінченні не відновлюється. Суд, вирішуючи цю справу за встановленими в ній обставинами, виходить з встановленої передачі грошей у договірних відносинах сторін і відсутності з наведених вище мотивів підстав нікчемності такого договору за ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема в частині умов розрахованої управителем вартості зобов`язань довірителя з внесення коштів до фонду, що виключає виникнення між позивачем і відповідачем без його вини кондикційного зобов`язання (глава 83 ЦК України), внаслідок чого належить розв`язати спір, який виник з дій забудовника щодо зміни проекту в процесі ведення будівництва зовнішнього оздоблення фасаду будинку вже після укладення управителем договору про участь позивача у фонді фінансування цього будівництва. А саме, скління лоджії квартири в судовій практиці за висновками Верховного Суду, викладеними у зазначеній постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 61-21636св19 від 08 липня 2020 року, визнається зміною технічних характеристик фасаду будинку, контроль за якою належить до обов`язків управителя відповідно до ст.ст. 11, 16, 18 спеціального Закону № 978-IV, проте суду не подавався жоден складений управителем Акт виконання профінансованих робіт за формою, затвердженою розпорядженням Нацкомфінпослуг № 3386 від 08 серпня 2017 року, з метою з`ясування на підставі отриманої від забудовника інформації обставин, що призвели до зростання вартості будівництва, і про причини неможливості надання такого акта в порядку ст. 83 ЦПК України не повідомлялося. Але, зростання собівартості будівництва в сучасних ринкових умовах - загальновідомий об`єктивний процес з пропорційним зростанням поточної ціни на вимірні одиниці об`єктів інвестування, з огляду на що неприпустимість, за загальним правилом, підвищення ціни після укладення договору за ч. 2 ст. 632 ЦК України гарантована у застереженнях ст.ст. 2, 15, 19 Закону № 978-IV, чому за обставинами справи відповідають умови договору і Правил ФФБ виду "А", відповідно до яких межі обов`язку внесення коштів до фонду фінансування встановлюються за тією ціною вимірних одиниць, яка визначена на момент розрахунків установника управління, через що саме за ті квадратні метри об`єкта інвестування, які закріплені управителем до моменту підвищення забудовником поточної ціни, довіритель додаткові кошти до рівня їх вартості за новою поточною ціною не вносить, оскільки ризик недостатності вже залучених до такого підвищення коштів згідно ст. 11 Закону № 978-IV лежить на забудовникові, що не виключає обов`язок остаточного розрахунку довірителя за новою поточною ціною надлишків фактичної площі. Забудовник за Правилами ФФБ виду "А" зобов`язаний своєчасно ввести об`єкт будівництва в експлуатацію відповідно до проектної документації, виконавши усі необхідні роботи для дотримання технічних характеристик об`єктів інвестування та об`єкта будівництва, чим визначаються межі контролю управителем за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за укладеним ними договором з метою своєчасного запобігання ризикам змін у процесі будівництва технічних характеристик об`єктів інвестування внаслідок дій забудовника, на підставі чого управитель зобов`язаний звернутися з вимогою до забудовника вжити всіх необхідних заходів для усунення виявлених порушень спорудження об`єктів інвестування через встановлену невідповідність їх технічних характеристик проектній документації та дозвільним документам на будівництво, яка підпадає під будівельні недоліки, що за висновками про межі обов`язків управителя ФФБ, викладеними у вказаній вище постанові Верховного Суду № 61-17668св18 від 03 жовтня 2018 року, розширеному тлумаченню не підлягає. Відтак, зміна забудовникам проектної документації, погоджена з контролюючими органами, за обставин цієї справи з наведених мотивів на переконання суду знімає з управителя обов`язок контролювати зміну основних технічних характеристик площі об`єкта інвестування, придатного для використання під квартиру. Вияв управителем за таких умов належної турботливості про інтереси довірителя фонду цього виду управління майном формально визначений у ст. 18 Закону № 978-IV своєчасним запобіганням ризику зростання вартості будівництва більше ніж на 20 % внаслідок дій забудовника у процесі будівництва, тоді як пропорційне здорожчання вартості об`єкта інвестування для позивача через зміни технічних характеристик фасаду будинку знаходиться в межах 4,59 %, виходячи з розрахунку у складі всіх інвестицій позивача у фінансування будівництва питомої ваги вартості 84 м2 закріплених вимірних одиниць в сумі з вартістю 2,77 м2 фактичної загальної площі за поточною ціною 13 500 гривень, з чого слідує, незалежно від наявності акта виконання профінансованих робіт, належна турботливість управителя, що виключає підстави віднесення розрахованої позивачем суми, нібито, надмірно сплачених коштів до збитків, за які згідно ст. 1043 ЦК України відповідає управитель. Таким чином, з`ясовані обставини переконують суд у відсутності жодного вагомого аргументу нечесної підприємницької практики введення позивача в оману щодо будь-якої умови фінансової послуги за договором про участь у ФФБ виду "А", а безпідставне набуття відповідачем грошових коштів, як і заподіяння збитків в результаті неналежного виконання умов договору чи застосування таких, що б обмежували б права позивача на інформацію як споживача, не доведено, внаслідок чого позовні вимоги у повному обсязі задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Outcome: dismissed