Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що нею офорляється спадщина після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого являється [PERSON] за законом. До складу спадщини входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] , яка належила померлому синові на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло виданого 30.01.1996 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистації цивільних споруд та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06.09.2001 року держаним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальнохї контори, що зареєстровано в реєстрі за №1-2264. Іншим співвласником 1/2 частини квартири [ADDRESS] являється [PERSON] . Заведена спадкова справа державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори. Під час оформлення спадщини було отримано інформацію з "Відомостей є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ", де зареєстровано обтяження за реєстраційним номером майна 9410089 та зазначено, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 11.01.2010 року, яка винесена Коростенським міськрайонним ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) та обтяження за реєстраційним номером обтяження 9423092 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 15.01.2010 року. Дане обтяження не дає можливості оформити спадщину. Просить звільнити з-під арешту та зняти заборону на відчуження майна 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що були накладені згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження б/н від 11.01.2010 року, яка винесена відповідачем. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від представника відповідача надійшов лист, де просять проводити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [PERSON] офорляється спадщина після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті заведена спадкова справа на 1/2 квартири [ADDRESS] , яка належала померлому. Позивач звернулась до нотконтори з метою оформлення своїх спадкових прав, однак отримала від нотаріуса відмову, оскільки виявлена заборона на все майно [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9410089 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 11.01.2010 року та арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9423092 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 15.01.2010 року. Згідно листа від 02.02.2021 року за № 19.24-25/6671 Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) слідує, що станом на 02.02.2021 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON] . Згдно даних АСВП у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження № 7236876 з виконання постанови Коростенського міськрайоного суду від 12.10.2007 року № 3-7934 про стягнення 51 грн. штрафу. Дане виконавче провадження було завершено 26.06.2009 року на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження". Відомості щодо накладення арешту на майно відсутні. Виконавче провадження знищено за терміном зберігання. Виконавче провадження № 16366407 з виконання виконавчого листа від 24.11.2009 року №1-368 Коростенським міськрайонним судом від 12.10.2007 року № 3-7934 про стягнення 575,30 грн. боргу на користь держава. В рамках даного провадження 29.12.2009 року було винесено постанову про арештмайна боржника та оголошено заборони на його відчуження. Дане виконавче провадження було завершено 20.10.2010 року на підставі п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" за фатичним повним виконанням рішення. Виконавче провадження знищено за терміном збергання. Виконавче провадження № 18985309 з виконання постанови Коростенського міськрайонного суду від 26.12.2008 №3-11913 про стягнення 51 грн. штрафу. Дане провадження було завершено 31.10.2011 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" за відсутністю у боржника майна. Відомості щодо накладення майна відсутні. Виконавче провадження знищено за терміном збергання. Відомості щодо інших виконавчих провадень в рамках яких міг бути накладений даний арешт відсутні. Відповідно до ст.30,ч.2 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно п.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Статтею 41Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, а саме оформити спадщину, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого вона позбавлена змоги оформити спадщину після смерті сина, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником. Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав вважати правомірним арешт, що накладений на вищевказане майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved