Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказує, що у 1982 році її сім'ї для зайняття городництвом було надано земельну ділянку площею шість соток по [ADDRESS], дану земельну ділянку вони використовують до цього часу. У 2005 році позивачка звернулась до Згурівської селищної ради із заявою про приватизацію вищевказаної земельної ділянки. Рішенням Згурівської селищної ради від 03.08.2005 № 147 згода на приватизацію надана. Після складання і затвердження проектної документації позивачка отримала Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. Після звернення до відділу Держземагенства у Згурівському районі позивачка дізналась, що власником її земельної ділянки є інша особа. Згідно рішення Згурівської селищної ради № 10 від 16.02.1996 року [PERSON] надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,10 га, що розташовані в [ADDRESS]. Рішенням Згурівської селищної ради від 16.11.2011 року № 40 рішення Згурівської селищної ради від 16.02.1996 року № 10 визнано таким, що втратило чинність та [PERSON] надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,3913 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,2413 га, що розташовані в [ADDRESS]. В результаті цього земельна ділянка [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства збільшилась на 0,1413 га, що могло мати місце за рахунок виділення останній додаткової земельної ділянки. [PERSON] було видано Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3913 га. Позивачка вважає, що Державний акт серії [NUMBER] є нікчемним, оскільки виданий на земельні ділянки з різним цільовим призначенням, що суперечить Наказу Державного Комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999 року № 43. Попередньо видані [PERSON] Державні акти на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,10 га є чинними, їх державна реєстрація не скасована. Під час виготовлення технічної документації по складанню Державного акту серії [NUMBER] не були погоджені межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами, а саме позивачкою [PERSON] Враховуючи вищевикладене, позивачка [PERSON] просить суд: 1. Визнати недійсним рішення Згурівської селищної ради Київської області від 16.11.2001 року № 40 про визнання рішення Згурівської селищної ради Київської області від 16.02.1996 року № 19 таким, що втратило чинність. 2. Визнати недійсним Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. 3. Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задоволити. Додатково сторона позивачки пояснила, що при погодженні меж земельних ділянок переданих у власність [PERSON] до акту погодження меж були включені лише власники суміжних земельних ділянок, що є дискримінацією та порушує права позивачки як землекористувача. З позивачкою [PERSON] межі даних земельних ділянок погоджені не були, хоча їй земельна ділянка площею 0,06 га була передана в постійне користування рішенням правління колгоспу з 1982 році. Оскільки, позивачка не надавала згоди на вилучення або викуп наданої їй в користування земельної ділянки, то збільшення площі земельної ділянки [PERSON] відбулось за рахунок земельної ділянки позивачки. Рішенням Згурівської селищної ради № 40 від 16.11.2001 року незаконно було збільшено розмір земельної ділянки [PERSON] та затверджено проектну документацію, що суперечить нормам законодавства, оскільки отримати документ, що посвідчує право власності можливо лише після встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі спірної земельної ділянки в натурі на даний час не встановлені, межові знаки відсутні. Державний акт серії [NUMBER] виданий з численними порушеннями, а тому підлягає скасуванню. Рішення Згурівського районного суду від 26.11.2013 року № 365/853/13-ц, яким за відповідачем [PERSON] визнано право власності на земельну ділянки загальною площею 0,3913 га згідно Державного акту серії [NUMBER], було прийняте без урахування майнових прав на землю позивачки. Представник Згурівської селищної ради Грищук М.Ф. проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] у встановленому чинним законодавством порядку набула у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,3913 га, розташовані по [ADDRESS]. На ім'я [PERSON] був виготовлений Державний акт на право власності на земельні ділянки, який відповідав чинному на той час законодавству. Державний акт був отриманий [PERSON] раніше, ніж державний акт був отриманий позивачкою [PERSON], а отже і право власності [PERSON] на земельні ділянки виникло раніше. Порушення прав позивачки як власника земельної ділянки в даному випадку не вбачається. В судовому засіданні відповідач [PERSON] подав до суду письмовы заперечення проти позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що позивачкою до суду не було надано підтвердження відмови у внесенні відомостей про земельну ділянку у Державний земельний кадастр та видачі витягів з ДЗК, оскільки наданий лист відділу Держземагенства у Згурівському районі від 05.08.2014 року № 1048/1-2537/6-14 носить рекомендаційний характер. Позивачка просить визнати недійсним рішення Згурівської селищної ради від 16.11.2001 року № 40, про те не зазначає причин та в якій частині дане рішення має бути визнане недійсним, а так само не зазначає, які права та інтереси позивачки порушені цим рішенням. Відповідно до рішення Згурівського районного суду від 26.11.2013 року № 365/853/13-ц відповідач набув у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га кадастровий номер [NUMBER] та для ведення особистого селянського господарства 0,2413 га кадастровий номер [NUMBER], що розташовані в [ADDRESS]. Відповідно до договору міни від 06.08.2014 року відповідач [PERSON] набув у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER]. Посилання сторони позивачки на порушення процедури при видачі Державного акту серії [NUMBER] вважає необґрунтованим, оскільки законодавство не містить прямої заборони одним державним актом посвідчувати право власності на кілька земельних ділянок. Наказами Держкомзему від 13.04.1993 року № 28 та 04.05.1999 року № 43 передбачалась можливість видачі одного державного акту на кілька черезсмужних земельних ділянок. Державний акт серії [NUMBER] був виданий до внесення змін до ст. 126 ЗК України. Крім того, позивачкою не вказано яка конкретно земельна ділянка накладається на земельну ділянку позивачки. Успадковані відповідачем земельні ділянки були передані [PERSON] на підставі рішення Згурівської селищної ради від 16.11.2001 року № 40, в свою чергу земельна ділянка позивачці [PERSON] була передана набагато пізніше лише через чотири роки 03.08.2005 року. При цьому, при передані земельної ділянки площею 0,0602 га позивачці, селищна рада не перевірила законність такого рішення та передала позивачці земельну ділянку, яка вже належала на праві власності [PERSON] Земельна ділянка, передана [PERSON] впритул межує з іншими земельними ділянками інших землевласників по колу, без можливості під'їзду до неї. Інших державних актів, крім Державного акту серії [NUMBER] [PERSON] не отримувала, оскільки їх не існує в природі. Посилання сторони позивача на те, що [PERSON] не погодила межі своїх земельних ділянок з позивачкою [PERSON] спростовується актом встановлення меж від 06.10.2000 року, на час підписання якого позивачка ні власником ні землекористувачем не була. Вважає, що рішення селищної ради від 16.11.2001 року № 40 є законним та не порушує права та інтереси інших громадян, а тому державний акт виданий на його підставі не може бути визнаний недійсним лише з формальних міркувань. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] дала пояснення, що повністю співпадають з письмовими запереченнями відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував повністю. Свої заперечення обґрунтовував тим, що він набув у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га кадастровий номер [NUMBER], розміщену по [ADDRESS] згідно договору міни житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки на квартиру від 06.08.2014 року. Право власності відповідач на дану земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює на посаді заступника начальника відділу Держземагенства у Згурівському районі. На підставі рішення Згурівської селищної ради від 16.11.2001 року № 40 на ім'я [PERSON] було виготовлено Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,2413 га, що розташовані в [ADDRESS], земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Державний акт [NUMBER] виданий 25.12.2001 року. Інших державних актів, крім Державного акту серії [NUMBER] на ім"я [PERSON] не виготовлялось. Пізніше на ім"я позивачки [PERSON] дійсно був виготовлений Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0602 га по [ADDRESS]. Даний Дердавний акт виданий 19.04.2006 року. Державний акт позивачки виданий на підставі рішення Згурівської селищної ради від 03.08.2005 року № 147.3-20-04. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що з 1980 по 1987 рік працював на посаді голови Згурівської селищної ради. Приблизно у 1981 році чоловік позивачки [PERSON] звертався до селищної ради з питання виділення у постійне користування земельної ділянки. Дана заява була задоволена рішенням сесії Згурівської селищної ради. Рішення селищної ради було передане до колгоспу ім. Леніна для виконання, оскільки саме правління колгоспу приймало рішення про виділення земельної ділянки. Площу земельної ділянки та яким рішенням вона була виділена свідок не пам"ятає. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачці [PERSON] згідно рішення Згурівської селищної ради від 03.08.2005 року № 147.3-20 надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0602 га, що розташована в [ADDRESS], та на підставі цього виготовлено Державний акт серії [NUMBER], виданий 19.04.2006 року, що встановлено з копії Державного акту (а.с.10), копії рішення Згурівської селищної ради від 03.08.2005 року № 147.3-20-04 з Додатком (а.с.73-75). Протоколи загальних зборів колгоспу ім. Леніна за 1982 рік, які б підтверджували передання в постійне користування [PERSON] чи членам її сім"ї земельної ділянки площею 0,06 га у 1982 році, в архівному фонді відсутні (повідомлення архівного сектору Згурівської РДА - а.с.145). На підставі рішення Згурівської селищної ради від 16.02.1996 року № 10 [PERSON] було передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,10 га, що розташовані в [ADDRESS] (копія рішення - а.с.13, копія протоколу засідання виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 16.11.1996 року - а.с.65-69). Загальна площа наданих [PERSON] земельних ділянок станом на 05.11.2001 року становила 0,25 га, межі даної земельної ділянки були встановлені в натурі (на місцевості) 06.10.2000 року (копія довідки виконкому Згурівської селищної ради - а.с.14, копія акту встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі - а.с.111). Державні акти на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,10 га згідно рішення Згурівської селищної ради від 16.02.1996 року № 10 на ім'я [PERSON] не виготовлялись (лист відділу Держземагенства у Згурівському районі - а.с.137). На ім'я [PERSON] 25.12.2001 року видано Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3913 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,2413 га, що розташовані в [ADDRESS], земельні ділянки передані на підставі рішення Згурівської селищної ради від 16.11.2001 року № 40, що встановлено з копії Державного акту (а.с.94), копії рішення Згурівської селищної ради від 16.11.2001 року № 40 про затвердження технічної документації про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність з Додатком у вигляді списку громадян, яким передано у власність земельні ділянки (а.с.70-72), копії технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності (а.с.18-20), копії витягу з Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (а.с.21-22), копії кадастрового плану земельної ділянки (а.с.110). Земельні ділянки, що належали на праві власності [PERSON] після її смерті [INFO] були успадковані її сином [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на дані земельні ділянки, але державні акти на своє ім'я не виготовив (копія свідоцтва про право на спадщину за законом - а.с.82). Відповідно до рішення Згурівського районного суду від 26.11.2013 року № 365/853/13-ц відповідач [PERSON], як спадкоємець померлого 24.03.2013 року [PERSON], набув у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] та для ведення особистого селянського господарства 0,2413 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані в [ADDRESS], згідно Державного акту серії [NUMBER], що встановлено з копії рішення суду (а.с.42-43), копії довідки про сформовані кадастрові номери (а.с.158). Згідно договору міни, укладеного 06.08.2014 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] набув у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER], що розміщені по [ADDRESS], що встановлено з копії договору міни (а.с.83-84), копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.151,152), копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.159-162). Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. В силу ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положення ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. В силу ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно п. 1.10 "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю...", затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 року № 43, в редакції до 29.12.2003 року, передбачалось, що власникам землі (землекористувачам), яким передано (надано) декілька черезсмужних земельних ділянок, розташованих на території однієї сільської, селищної міської ради, видається один відповідний державний акт з відображенням на плані меж всіх переданих (наданих) черезсмужних земельних ділянок. Згідно положення ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. В силу ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючі добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] набула у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,2413 га, що розташовані в [ADDRESS] та отримала Державний акт серії [NUMBER] у встановленому чинним на час набуття земельних ділянок законодавством порядку. Рішення Згурівської селищної ради про передачу у власність [PERSON] вказаних вище земельних ділянок прийняте компетентним органом, відповідно до наданих повноважень. Межі земельних ділянок [PERSON] були погоджені із суміжними землевласниками. В ході судового розгляду стороною позивачки не було доведено які саме права позивачки були порушені на момент передачі земельних ділянок [PERSON] у власність. Письмові докази передання у 1982 році в постійне користування позивачці [PERSON] або членам її сім'ї земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,06 га по [ADDRESS] відсутні. Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON], оскільки факт передання земельної ділянки у власність або користування має підтверджуватись відповідним рішенням компетентного органу. Посилання сторони позивача на отримання [PERSON] на підставі рішення Згурівської селищної ради від 16.02.1996 року № 10 державних актів на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,10 га, що розташовані в [ADDRESS], не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки згідно інформації відділу Держземагенства у Згурівському районі окремі бланки таких державних актів у них не обліковуються. Суд не вважає обгрунтованими посилання сторони позивачки на виготовлення одного державного акту для земельних ділянок з різним цільовим призначенням, як підставу для визнання недійсним Державного серії [NUMBER], оскільки чинне на час видання вказаного Державного акт земельне законодавство, в тому числі відомчі акти Держкомзему, передбачали таку можливість щодо черезсуміжних земельних ділянок.

Outcome: dismissed