Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та судових витрат, посилаючис на обставини та підстави викладені в позові просил суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1 900 (Одна тисяча дев'ятсот) грн. 80 коп. та судовий збір в розмірі 1 600(Одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Представник позивача, у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2015 року о 11-30 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] в м. Іллічівськ по вул. Леніна, 43, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не утворить перешкод іншим учасникам дорожнього руху в наслідок чого допустив наїзд на припаркований позаду авто «Форд», реєстраційний номер [NUMBER],який належить [PERSON],в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Форд», реєстраційний номер [NUMBER],який належить [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтвержується Довідкою ДАЇ, та протоколом огляду ТЗ від 12.05.2015 року. На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія Галицька» був -укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.12.2014 № АІ/4490827, за яким ПрАТ «Страхова компанія Галицька» застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу Фольцваген», номерний знак [NUMBER]. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області, [PERSON] було визнано зимним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Потерпілий [PERSON] вчасно звернувся до ПрАТ «Страхова компанія Галицька»із Заявою про настання страхового випадку та заявою про страхове відшкодування. Вартість відновлювального ремонту внаслідок ДТП автомобіля «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] склала 1 900 (Одна тисяча дев'ятсот) грн. 80 коп. На підставі страхового акту № 778/2015 від 18.09.2015 р., розрахунку страхового відшкодування, відповідно до норм ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ПрАТ «Страхова компанія Галицька» було виплачено страхове відшкодування , підтвердженням виплати слугує платіжне доручення № 116 від 18.09.2015 року. Позивачем ПрАТ «Страхова компанія Галицька» у звязку з вищезазначеним, та на підставі зібраних документів, було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та про виплату власнику автомобіля Форд», реєстраційний номер [NUMBER] на підставі страхового акту № 778/2015 від 18.09.2015 р, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення. Відповідно до ст.. 33.1.4. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди". Зазначаємо, що відповідачем не було повідомлено Позивача про настання страхового «вадку у строки, передбачені ст..33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст..38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і умов, визначених у підпункті 33.1.4. статті 33 Закону". Згідно ст.. 38.1.1. п. В Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) Закону України. Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою. Приписами ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Також, положеннями ст. 993 цього Кодексу встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином з урахуванням доведеності вини відповідача, обґрунтованості розміру збитків та підтвердження факту їх оплати, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, також на користь позивач підлягають стягненню з відповідача судові витрати у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved