Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позову вказував, що 15.04.2016 року близько 20 год. 50 хв. відповідач [PERSON] будучи неповнолітнім та не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті керував автомобілем "Ауді А-6" з іноземним реєстраційним номером В- [NUMBER] (німеччина), який належить громадянці Німеччини- [PERSON] та який перебував в користуванні батька відповідача - [PERSON] під час чого в м. Славута по вул. Соборності скоїв наїзд на матір позивача [PERSON] , [INFO] , яка велосипедом "Україна" почала перетинати проїжджу частину дороги з права на ліво стосовно напрямку руху автомобіля Внаслідок ДТП матір позивача [PERSON] отримала несумісні з життям тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди. 15.04.2016 року за даним фактом Славутським ВП ГУНП в Хмельницькій області було внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування під час якого позивача було визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Позивач вказує, що ще на досудовому розслідуванні його донька [PERSON] за власні кошти придбала надгробний пам`ятник на дві особи (матері та батькові позивача). Батьками відповідача частково було відшкодовано витрати на поховання матері позивача та на поминальний обід. Неправомірними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у його душевних стражданнях у зв`язку з втратою матері [PERSON] Позивач є інвалідом третьої групи з ураженням опорно-рухливого апарату (ампутована ліва нога вище коліна) і він майже весь час знаходиться в квартирі, в якій проживав разом з матір`ю, яка фактично і доглядала його та допомагала у придбанні ліків, продуктів харчування, одягу та інших предметів побуту, оскільки позивач рухається за допомогою милиць. Позивач дізнавшись про смерть матері отримав тяжкий стрес, який негативно відобразився на стані його здоров`я, оскільки він зрозумів, що лишається зовсім один. Все це супроводжувалось постійним дискомфортом, поганим самопочуттям, нервуванням, порушенням сну, оскільки мама позивача до ДТП була здоровою життєрадісною людиною і могла ще багато років прожити. Після смерті матері в позивача стали напруженими відносини з донькою та внуком, погіршились стосунки з сусідами, адже він обмежений в русі, тому створює їм певні незручності. Позивач вказує, що для налагодження вказаних стосунків йому потрібно багато часу, оскільки отриманий тяжкий моральний стрес постійно знаходиться в його пам`яті. Моральна шкода позивача полягає також в тому, що відповідач добровільно не бажає відшкодувати заподіяні збитки, а тому позивач вимушений звертатись з позовною заявою до суду, а для цього йому додатково необхідно вживати додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану відповідачем моральну шкоду позивач оцінює у 100 000 гривень, яку просить суд стягнути на його користь з відповідача. Позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача [PERSON] . в судовому засіданні щодо позову заперечив. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] , виданим 01.07.1965 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2016 року [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] проживала із сином [PERSON] , що підтверджується даними довідки від 22.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Славутської міської ради. За обставинами кримінального провадження слідчим було встановлено, що [PERSON] будучи неповнолітнім та не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами 15.04.2016 року близько 20 год.50 хв., перевищуючи максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті, а саме, в м. Славута по вул. Соборності під час керування автомобілем "Ауді А-6" з іноземним реєстраційним номером В- [NUMBER] (Німеччина), який належить громадянці Німеччини-[PERSON] та який перебував в користуванні батька відповідача [PERSON] , взявши того дня автомобіль без відома та дозволу батьків, скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] , яка велосипедом "Україна" почала перетинати проїжджу частину дороги з права на ліво стосовно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП [PERSON] отримала несумісні з життям тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.08.2017 року провадження в кримінальній справі відносно [PERSON] було закрито за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Як встановлено слідчим, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок необережних дій потерпілої, яка порушила декілька вимог Правил дорожнього руху України, водій автомобіля не мав технічної можливості уникнути наїзду на потерпілу. Відповідно до вищезазначеної постанови слідчого Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області від 29.08.2017 року, порушення [PERSON] вимог пп. 1.5., 2.3. (б), 6.2., 6.6. (а), 6.7., 9.2. (б), 9.3., 9.4., 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням ДТП та її наслідками. Водій автомобіля [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста [PERSON] шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля. Допущені водієм [PERSON] порушення пп. 2.1., 2.13.12.4. ПДР не створили аварійної обстановки і не знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, тобто смертю [PERSON] Проте суду не надано доказів того, що заподіянню шкоди потерпілій сприяла непереборна сила або умисел потерпілої, а порушення [PERSON] ПДР на такі не вказує. Отже, судом об`єктивно встановлено, що смертю [PERSON] , яка загинула в результаті ДТП за участі у ній відповідача, позивачу, як сину загиблої, спричинено моральну шкоду. Разом з тим, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що внаслідок смерті матері в позивача виникли напружені відносини з донькою та внуком, погіршились стосунки з сусідами через його обмежені можливості самостійно пересуватися. Звернення ж позивача до суду для захисту своїх прав, на думку суду, є звичайною практикою у цивілізованому суспільстві, а відтак не може завдавати йому моральної шкоди. Враховуючи принцип розумності та справедливості, факт втрати позивачем найріднішої для нього людини - матері, суд вважає необхідним стягнути в відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 60 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved