Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Перший заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Дунаєвецької районної ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину в сумі 3517,83 грн. В обґрунтування вимог вказує, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2019 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за попередньою змовою вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я [PERSON] , який після отриманих травм перебував стаціонарному лікуванні у травматологічному відділені Дунаєвецької ЦРЛ з 15.04.2018 по 23.04.2018. Витрати закладу охорони здоров`я на лікування [PERSON] становлять 3517,83 грн., однак добровільно вказані витрати відповідачі [PERSON] та [PERSON] не відшкодували. А тому звертаються до суду. В судовому засіданні прокурор Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури Ткаченко Н.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав наведених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник Дунаєвецької районної ради в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи - Дунаєвецької ЦРЛ в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином про що свідчить поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у їх відсутності до суду не направляли. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подали відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дунаєвецької районної радипідлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2019 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.187, ч.1 ст. 263 КК України, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Вироком Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, вирок Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2019 був змінений в частині призначення покарання, у решті вироку суду залишено без змін. Згідно вказаного вироку, 15 квітня 2018 в смт. Смотрич Дунаєвецького району, Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON] зайшли на господарство потерпілого. Так , [PERSON] зайшов через незачинені двері проник до будинку, де зустрів [PERSON] , якому наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу. Коли потерпілий впав на підлогу, [PERSON] з метою заволодіння чужим майном, застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, а саме сів на нього з метою утримання та наніс біля 5 ударів [PERSON] в область обличчя та тулуба, крім того [PERSON] утримував силою потерпілого на підлозі та у момент коли потерпілий намагався втекти [PERSON] штовхнув потерпілого в напрямку вікна внаслідок чого [PERSON] вдарився правою частиною голови та лівою рукою в скло, яке від удару розбилось. В цей час [PERSON] реалізуючи свою частину домовленості через незачинені двері проник, слідом за [PERSON] , в приміщення веранди, зачинивши їх при цьому із середини на металеву застібку та через двері, які розташовані зліва від вхідних дверей в веранді зайшов в приміщення кухні, де став шукати кошти, якими можна заволодіти Таким чином [PERSON] своїми умисними діями спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, 4-х синяків в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіки та одного синця в підочній ділянці обох очей, одного синця в області лівої вилиці, одного синця скроні, одного синця нижньої щелепи, синяка в області перехідної кайми та слизової оболонки нижньої губи справа та на фоні його 2-х ран по зовнішній поверхні слизової оболонки, травматичного вивиху 1-го зубу на нижній щелепі зліва та травматичного сколу 1, 2-го зубів на нижній щелепі справа, одного синяка по передній поверхні лівої половини грудної клітки в проекції 6, 7, 8-го ребер по середньо-ключичній лінії, одного синця в області пупця, садни в зовнішньому відділі правої надбрівної дуги та рани на фоні даної садини, численні ранки на верхніх кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після отриманих травм [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Дунаєвецькій ЦРЛ з 15.04.2018 по 23.04.2018, витрати закладу охорони здоров`я на яке становлять 3 517,83 грн, що підтверджується листом Дунаєвецької ЦРЛ №69 від 20.01.2020 Вказані витрати Дунаєвецької ЦРЛ відповідачами добровільно не відшкодовані. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] не заявлявся. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово вналідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У даному випадку лікування проводилося закладом охорони здоров`я - Дунаєвецькою ЦРЛ, яка фінансується з державного та місцевого бюджетів, розпорядником коштів якого є Дунаєвецька районна рада, тому кошти стягуються на її користь. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. А тому, позов першого заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дунаєвецької районної радипідлягає задоволенню. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, а тому з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі по 1051,00 грн. з кожного.

Outcome: approved