Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.02.2011р. в сумі 14214,34грн., вказуючи, що 28.02.2011 року відповідач надала позивачу, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка одночасно із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами є кредитним договором. Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 6920,00грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобовязання за договором, а відповідач в порушення договору не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, станом на 28.02.2015р. сума заборгованості за кредитом складає 14214,34грн. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2011р. відповідач звернулась до ПАТ "Приватбанк" із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке та погодилася, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту станом на день укладення договору в розмірі 6920грн. на платіжну карту "Універсальна 55 днів" зі сплатою базової відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним, до 25 числа місяця, наступного за звітним, погашенням кредиту в розмірі 7% від заборгованості. В порушення п.2.1.1.5.5. Умов відповідач не сплачує позивачу гроші в рахунок погашення кредиту та процентів. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 28.02.2015р. відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 14214,34грн., до якої входять заборгованість за кредитом в сумі 5666,16грн., за процентами 6045,12грн., з комісії та пені 1350грн. штрафи 500 грн. (фіксована частина)+653,06грн. (процентна складова). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п.1.1.3.2.2. та п.2.1.1.5.6. Умов. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідач є інвалідом ІІ групи, отже в силу п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved