Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача суму переказу з врахуванням індексу інфляції в розмірі 425389,99 грн., 734,92грн. комісії за РКО, 3% річних в сумі 3175,56 грн., пеню в розмірі 38635,98 грн., матеріальні збитки в розмірі 370319,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що ним до банку були внесені 734,92 грн. комісії за РКО та грошові кошти в загальній сумі 394244,67 грн. для їх подальшого переказу ТОВ "МАЯДО" згідно наданого касиру рахунку на оплату, разом з тим, вказані кошти не були перераховані отримувачу, у зв'язку із чим позивач поніс збитки та отримав моральні страждання. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання свого повноважного представника не направив, заперечень на позов не надав. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача в заочному порядку. Судом встановлене наступне. Так, 04.09.2014р. у відділенні № 39 ПАТ «Віейбі банк» позивачем внесені грошові кошти в сумі 149296,81 грн. для їх переказу ТОВ "МАЯДО" згідно наданого касиру рахунку на оплату №2126 від 04.09.2014р., що підтверджується квитанцією №ПН1977. 05.09.2014р. у відділенні № 39 ПАТ «Віейбі банк» позивачем внесені грошові кошти в сумі 100000,00 грн. для їх переказу ТОВ "МАЯДО" згідно наданого касиру рахунку на оплату №2146 від 05.09.2014р., що підтверджується квитанцією №ПН2901. Крім того, 05.09.2014р. у відділенні № 39 ПАТ «Віейбі банк» повіреною особою [PERSON] були внесені грошові кошти в сумі 144974,86 грн. для їх переказу ТОВ "МАЯДО" згідно наданого касиру рахунку на оплату №2144 від 05.09.2014р. (виписаного на ім'я позивача). Внесення даних коштів підтверджується квитанцією №ПН2860. У зв'язку із не виконанням банком операцій по переказам протягом трьох банківських днів 12.09.2014 р. позивач звернувся із письмовою заявою до банку щодо надання пояснень про відсутність перерахувань на рахунок отримувача (ТОВ "МАЯДО") та вимагав негайного виконання банком прийнятих на себе зобов'язань. Однак, здійснення переказу чи виплати внесених коштів здійснено не було. 18.09.2014р. позивач звернувся до відповідача повторно з вимогою негайного перерахування платежів ТОВ "МАЯДО". Станом на день розгляду справи, кошти банком позивачу не повернуті, перерахунку платежів ТОВ "МАЯДО" також не відбулося. Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб'єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Пунктами 32.3, 32.3.1 статті 32 Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону. Відповідно до п. 2.2. розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні Банк (філія, відділення) здійснює приймання від клієнта готівки національної валюти через операційну касу за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки банку (філії, відділення), у тому числі на погашення кредиту, інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказ без відкриття рахунку; за рахунками на сплату платежів - від фізичних осіб на користь юридичних осіб; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку (філії, відділення) за внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою, - від фізичних і юридичних осіб для відправлення переказу та виплати його отримувачу готівкою в національній валюті. Згідно ст.8 ЗУ «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» - банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що містяться в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Пунктом 32.1 статті 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відсутність у боржника необхідних коштів - не вважається випадком та підставою звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання (Стаття 617 ЦКУ). Таким чином, враховуючи, що зобов'язання в частині перерахунку платежів ТОВ "МАЯДО" банком не виконані, стягненню підлягає сума переказу в розмірі 394244,67 грн. та 734,92 грн. комісії за РКО. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 32.2. ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Враховуючи, що постановою НБУ від 21.11.2014 р. ПАТ «Віейбі банк» визнано неплатоспроможним та в нього введено тимчасову адміністрацію, з відповідача підлягають стягненню пеня в сумі 29964, 65 грн. за період з 05.09.2014 р. по 20.11.2014 р. (394244,67 грн. х 0, 1% х 76 днів); інфляційні втрати за вересень-листопад 2014р. в сумі 31139, 29 грн.: 394244,67 х(102,9%х102,4%х102,4%/100%)=425383,96 грн. та 3% річних в сумі 2462,85 грн. за період з 05.09.2014р. по 20.11.2014р. (394244,67 х 3% / 365 х 76 днів) Увідповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Так, 25.09.2014р. за вих. №124 від ТОВ "МАЯДО" позивач отримав вимогу щодо оплати товару з перерахунком його вартості за новим курсом гривні до долара США на суму 450565,34 грн. та оплати штрафних санкцій на суму 310890,02 грн. внаслідок несвоєчасної оплати поставленого товару. Вказані вимоги узгоджуються із умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №035 від 01.09.2014 р., зокрема п.п. 4.8 та 5.4. Позивачем сплачений штраф в сумі 310890,02 грн. за прострочення оплати товару з вини відповідача, що підтверджується квитанціями № 12680409 від 20.10.14р. на суму 130000,00 грн., №12684407 від 21.10.14р. на суму 140000,00 грн. та № 12691090 на суму 40890,02 грн. Разом з цим, позивачем додатково понесені збитки по сплаті комісії за послуги банку по переказу штрафних санкцій в сумі 3108,90 грн., що підтверджується квитанціями № 12680409 від 20.10.2014р. на суму 1300,00 грн., №12684407 від 21.10.2014р. на суму 1400,00 грн. та № 12691090 на суму 408,90грн. Зазначені перераховані суми є збитками. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, позивачу нанесені матеріальні збитки в сумі 313998,92 грн. (310890,02 грн.+3108,90 грн.), які підлягають відшкодуванню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення збитків, понесених внаслідок збільшення вартості товару через курсову різницю долара до гривні на 56320,67 грн., то у їх задоволенні належить відмовити, оскільки доказів фактичного понесення таких збитків позивачем суду не надано. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в сумі 100 000 грн., то суд приходить до наступного висновку. Увідповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності із п. 32.2. ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ, банк несе відповідальність у вигляді пені. Судом, враховуючи порушення банком зобов'язань по перерахунку грошових коштів, стягнута на користь позивача пеня в сумі 29964, 65 грн., а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити. Також частковому задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ч. 1 ст.84 ПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Судом встановлено, що 30.09.2014 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладений договір про надання адвокатських послуг. Вартість послуг оцінена сторонами 5040 грн. При цьому, участь у судових засіданнях оцінена сторонами в сумі 3440 грн., а вартість складання позовної заяви в сумі 1200 грн. Згідно квитанції №1/30-09/14 від 30.09.2014 року підтверджена оплата вказаної суми. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державний бюджет України в 2014 році» розмір мінімальної заробітної плати становить у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень. Відтак, суд приходить до висновку про невідповідність обумовленого між адвокатом як виконавцем та замовником [PERSON] за договором про надання правової допомоги розміру винагороди положенням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», з урахування терміну надання послуг та участі у судових засіданнях, а тому вважає за необхідне зменшити вартість відшкодування зазначених правових послуг до 4000 грн.

Outcome: partial