Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи направив до суду клопотання, яким розгляд справи просив проводити без його участі, виходячи з матеріалів справи та згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. З 2013 року заявник підтримувала стосунки з [PERSON] . Від цих стосунків народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем матері, що підтверджується витягом №00029188870 від 13.01.2021 року (а.с. 11). З 2014 року заявник разом з дитиною, [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). В подальшому, 27.04.2016 року між заявником та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №443 (а.с. 7). Після народження [PERSON] . [PERSON] визнав себе батьком дитини, постійно спілкувався з ним, цікавився його особистим життям, приймав участь у вихованні дитини, матеріально утримував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.09.2019 року (а.с. 8). Свідок, [PERSON] , яка являється матір`ю померлого [PERSON] , в судовому засіданні підтвердила факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] . В якості доказів факту, що має юридичне значення, заявником долучено до матеріалів заяви і фотокартки із зображеннями [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13). Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст.122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відтак, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] з 2013 року підтримував стосунки, з [PERSON] та у них [INFO] народилась спільна дитина [PERSON] . Так як вказані особи не перебували в зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини, то заявник записала батьком [PERSON] , що відповідає імені та по-батькові біологічного батька дитини. Після народження [PERSON] заявник та [PERSON] продовжували спільно проживати та виховувати дитину і батько визнавав [PERSON] своєю дитиною. Вислухавши заявника, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що факт визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] підтверджено належними доказами, тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved