Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.2020 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № SAMDNWFC00061689185 про відкриття карткового рахунку для виплат заробітної плати, за умовами якого відкрито рахунок [NUMBER] та видано картку для виплат № [NUMBER] . Цього ж дня за умовами договору № SAMDNWFC00061689195 позивачу відкрито рахунок [NUMBER] та видано універсальну картку № [NUMBER] . З початку співпраці між сторонами не виникало жодних непорозумінь. Та 11.02.2021 р. позивач отримала повідомлення про списання з її рахунків грошових коштів у сумі 23920,00 грн., 12.02.2021 р. - ще у сумі 177,50 грн., 25.02.2021 р. - 10346,70 грн., всього - 34444,20 грн.. У повідомленні зазначалось про автоматичне списання простроченої заборгованості. Вказане підтверджується виписками по рахунках, копії яких долучаються до позовної заяви. Достовірно знаючи про відсутність будь-яких боргових зобов`язань, позивач звернулась за роз`ясненням до банку, де їй було повідомлено про наявність боргових зобов`язань як поручителя. Згідно довідки № 4D0ON3LDAMFGS7UC від 11.02.2021 р. за позивачем на поточну дату рахується заборгованість у сумі 84232,54 грн., яка виникла на підставі договору поруки №zrswan04040071@67971 від 01.03.2006 р. Відповідно до довідки № T147TLPBMRMQQMOQ від 11.02.2021 р. порукою забезпечене належне виконання зобов`язання за споживчим кредитом (кредитний договір № zrswan04040071 від 01.03.2006 р.), виданим на придбання автомобіля. Так, 01.03.2006 р. між позивачем (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та відповідачем (до зміни типу банку на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. та наказу Мінфіну 21.05.2018 р. № 519 - ЗАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується Статутом, розміщеним на офіційному сайті відповідача - https://static.privatbank.ua/files/statut_privatbank.pdf) було укладено договір поруки № zrswan04040071/1 (далі - договір поруки), за умовами якого позивач поручилась за належне виконання боржником - [PERSON] , зобов`язань за кредитним договором № zrswan04040071 від 01.03.2006 р., згідно якого банк надав боржнику кредит у сумі 103550,00 грн., яку останній зобов`язався повернути у строк до 28.02.2013 р., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,23% та інші платежі. Згідно п. 11 договору поруки даний договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п. 12 договору поруки порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у квітні 2008 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк», який було реорганізовано в АТ КБ «ПриватБанк», звернулось до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про звернення стягнення на предмет застави, розірвання кредитного договору. Згідно заявлених вимог передбачалось дострокове стягнення кредитної заборгованості за рахунок заставного майна. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2008 р. у справі № 2-1274/08 вказаний позов банку задоволено: звернуто стягнення на предмет застави шляхом передачі автомобіля у власність ЗАТ КБ «Приватбанк» з наданням права зняття його з обліку, постановки на облік органами ДАІ та здійснення всіх повноважень власника цього автомобіля; розірвано кредитний договір №zrswan04040071 від 01.03.2006 р.,укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Рішення суду набрало чинності 11.12.2008 р. Таким чином, оскільки кредитний договір № zrswan04040071 від 01.03.2006 р. від 01.03.2006р., укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , на підставі судового рішення розірвано 11.12.2008 р.(дата набрання чинності рішенням суду), 11.12.2008 р. припинилась і порука, якою забезпечувалось належне виконання умов вказаного кредитного договору. Дана обставина була також встановлена у рішенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2013 р. у справі №202/23225/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким у задоволенні позову відмовлено, та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 р., якою відхилено апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» та залишено без змін рішення суду першої інстанції. Таким чином, позивач не має жодних зобов`язань перед відповідачем з 11.12.2008 р., що встановлено як нормами Цивільного кодексу України, так і судовими рішеннями. Більш того, кредитна заборгованість погашена за рахунок заставного автомобіля. Про вказані обставини відповідачу відомо достовірно, оскільки він був учасником судових справ та його представнику передано заставний автомобіль. Тому позивач просила суд визнати дії Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» щодо автоматичного списання грошових коштів з рахунків [NUMBER] та [NUMBER] відкритих в АТ КБ "Приватбанк" на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) неправомірними. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) безпідставно списані грошові кошти у сумі 34444,20 грн. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) судові витрати. Ухвалою суду від 12.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 22.04.2021 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, яка була обґрунтована тим що, з моменту пред`явлення позову і по 14.04.2021 р. включно відповідач продовжував автоматичне списання коштів з рахунків позивача: 1) 03.03.2021 р. списано грошові кошти у сумі 9390,50 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 03.03.2021 р. № 3A4J0OSTAAE0ROD6; 2) 12.03.2021 р. списано 18370,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 12.03.2021 р. № QR599NM33ATS87B4; 3) 26.03.2021 р. списано 19737,20 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 26.03.2021 р. № LRFODK78FAL2IO2U; 4) 14.04.2021 р. списано 7822,05 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 14.04.2021 р. № TAIE0P86AG6UHPCM. Таким чином, після пред`явлення позову відповідач продовжив безпідставне списання та в період з 03.03.2021 р. по 14.04.2021 р. ним протиправно утримано грошові кошти у сумі 55319,75 грн. За весь період безпідставного списання - з 11.02.2021 р. по 14.04.2021 р., відповідачем безпідставно списано з рахунків позивача грошові кошти на загальну суму 89763,95 грн. Вказане свідчить про необхідність збільшення позовних вимог в частині заявленої до повернення суми безпідставно списаних грошових коштів, інша частина позовних вимог залишається без змін. Тому позивач просила суд визнати дії Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» щодо автоматичного списання грошових коштів з рахунків [NUMBER] та [NUMBER] відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) неправомірними. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) безпідставно списані грошові кошти у сумі 89763,95 грн. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) судові витрати. 01.06.2021 року відповідачем було подано до суду відзив, в якому зазначено що 01.03.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк) та [PERSON] було укладено кредитний говір № [NUMBER] про надання останньому кредиту для купівлі автомобіля строком до 28.03.2013 року. 01.03.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] , яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] , було укладено договір поруки ZRSWAN04040071/1. Відповідно до укладеного договору поруки, остання поручилась перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 01.03.2006. Відповідно до пункту 8 договору поруки поручитель доручає кредитору списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінній від валюти кредиту, при наявній на них необхідної суми грошових коштів. Враховуючи той факт, що в [PERSON] наявна заборгованість за кредитом, Банк правомірно, відповідно до умов договору і руки списує кошти з рахунків позивача. На сьогоднішній день відсутні, будь-які рішення, які б встановлювали вказаний пункт договору недійсним, а від так, дії Банку є законними, правомірними та такими, що здійснюються в межах умов договору. Ухвалою суду від 01.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали, та просили позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали через канцелярію суду заяву, згідно якої проти вимог позову заперечували та просили в позові відмовити. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк (правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк) та [PERSON] було укладено кредитний говір № ZRSWAN04040071 про надання останньому кредиту для купівлі автомобіля строком до 28.03.2013 року. 01.03.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] , яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] , було укладено договір поруки ZRSWAN04040071/1. Відповідно до укладеного договору поруки, остання поручилась перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 01.03.2006. Відповідно до пункту 8 договору поруки поручитель доручає кредитору списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінній від валюти кредиту, при наявній на них необхідної суми грошових коштів. 17.08.2020 р. між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір № SAMDNWFC00061689185 про відкриття карткового рахунку для виплат заробітної плати, за умовами якого відкрито рахунок [NUMBER] та видано картку для виплат № [NUMBER] . Цього ж дня за умовами договору № SAMDNWFC00061689195 позивачу відкрито рахунок [NUMBER] та видано універсальну картку № [NUMBER] . 11.02.2021 р. позивач отримала повідомлення про списання з її рахунків грошових коштів у сумі 23920,00 грн., 12.02.2021 р. - ще у сумі 177,50 грн., 25.02.2021 р. - 10346,70 грн., всього - 34444,20 грн.. Згідно довідки № 4D0ON3LDAMFGS7UC від 11.02.2021 р. за позивачем на поточну дату рахується заборгованість у сумі 84232,54 грн., яка виникла на підставі договору поруки №zrswan04040071@67971 від 01.03.2006 р. Відповідно до довідки № T147TLPBMRMQQMOQ від 11.02.2021 р. порукою забезпечене належне виконання зобов`язання за споживчим кредитом (кредитний договір № zrswan04040071 від 01.03.2006 р.), виданим на придбання автомобіля. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2008 р. у справі № 2-1274/08 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRSWAN04040071 від 01.03.2006 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] в розмірі 109 194,06 грн. звернуто стягнення на предмет застави шляхом передачі автомобіля у власність ЗАТ КБ «Приватбанк» з наданням права зняття його з обліку, постановки на облік органами ДАІ та здійснення всіх повноважень власника цього автомобіля. Розірвано кредитний договір №zrswan04040071 від 01.03.2006 р. від 01.03.2006р., укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2013 р. у справі №202/23225/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (Справа № 202/23225/13-ц), було відмовлено в позові, та відповідно зазначено що Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, від 01.12.2008 року Кредитний договір № ZRSWAN04040071 від 01.03.2006 року, укладений між ЗАТ КБ Приват Банк та [PERSON] , було розірвано у зв`язку з чим були припинені всі зобов`язання за вказаним договором, а тому позовні вимоги щодо стягнення з поручителя [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Дане рішення залишено без змін згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду". З моменту пред`явлення позову і по 14.04.2021 р. включно відповідач продовжував автоматичне списання коштів з рахунків позивача: 1) 03.03.2021 р. списано грошові кошти у сумі 9390,50 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 03.03.2021 р. № 3A4J0OSTAAE0ROD6; 2) 12.03.2021 р. списано 18370,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 12.03.2021 р. № QR599NM33ATS87B4; 3) 26.03.2021 р. списано 19737,20 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 26.03.2021 р. № LRFODK78FAL2IO2U; 4) 14.04.2021 р. списано 7822,05 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 14.04.2021 р. № TAIE0P86AG6UHPCM. Таким чином, після пред`явлення позову відповідач продовжив списання та в період з 03.03.2021 р. по 14.04.2021 р. ним утримано з позивача грошові кошти у сумі 55319,75 грн. За період з 11.02.2021 р. по 14.04.2021 р., відповідачем списано з рахунків позивача грошові кошти на загальну суму 89763,95 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. При цьому, відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносини, що виникають у зв`язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг клієнтам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами. Відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до банківських послуг належать відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу). Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновків, що кредитний договір №zrswan04040071 від 01.03.2006 р. за яким позивач виступала поручителем перед боржником був розірваний згідно рішення суду, у зв`язку з чим були припинені всі зобов`язання за вказаним договором, в тому числі обов`язки забезпечені порукою. Таким чином у позивача [PERSON] відсутні будь-які зобов`язання перед відповідачем АТ КБ «Приватбанк» щодо погашення заборгованості за відповідним кредитивним договором В такому разі списання коштів з рахунків позивача здійснюється відповідачем в порушення статті 1071 ЦК України. А тому такі відповідача щодо списання коштів з рахунків позивача є неправомірними. З наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідності їх задоволення в повному обсязі. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно та

Outcome: approved