Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, третя особа - відділ Держземагентства у Віньковецькому районі про визнання частково недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивачка просила визнати частково недійсним Державний акт серії [NUMBER] від 13.03.2007 року, виданий на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку: сад, земельна ділянка [NUMBER], площею 0,1352 га, присвоєний кадастровий номер по координатах не відповідає зоні розташування; деградовані землі [NUMBER], площею 0,4834 га, присвоєний кадастровий номер по координатах не відповідає зоні розташування, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та визнати за нею право власності на земельну ділянку: сад - земельна ділянка [NUMBER], площа 0,1352 га, кадастровий номер [NUMBER], деградовані землі - земельна ділянка [NUMBER], площа 0,4834 га, кадастровий номер [NUMBER] за Державним актом серії [NUMBER] від 13.03.2007 року, виданий [PERSON], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який був власником земельної ділянки для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 1,30 га, згідно Державного акта серії [NUMBER] від 13.03.2007 року. Позивачка є спадкоємцем померлого за законом, спадщину прийняла, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за однією адресою разом із чоловіком. Однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, в зв`язку з тим, що в державному акті квартал і зона вдруковані не вірно, а саме земельна ділянка [NUMBER] - деградовані землі, згідно Державного акта міститься в 04 кадастровій зоні 006 кадастрового кварталу, хоча вірним є 03 кадастрова зона 013 кадастровий квартал, та земельна ділянка [NUMBER] - сад, згідно Державного акта міститься в 05 кадастровій зоні 002 кадастрового кварталу, хоча вірним є 03 кадастрова зона 007 кадастровий квартал. Таким чином, належне позивачці право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав вона вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки. У судове засідання 05.05.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи, відділу Держземагентства у Віньковецькому районі - начальник відділу В.А. Павлюк також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просив справу розглянути за відсутності представника відділу. Представник відповідача, Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки до суду не повідомив. Представник співвідповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, залучений до розгляду справи ухвалою суду від 14.04.2015 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився також, причини неявки до суду не повідомив. 05 травня 2015 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області помер чоловік позивачки [PERSON], який був власником земельних ділянок [NUMBER] площею 0,14 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га, цільове призначення яких товарне сільськогосподарське виробництво, розміщених на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті [PERSON] на вказане майно відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем майна померлого за законом першої черги, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, була зареєстрована та проживала разом із ним на одному погосподарському номері. Інших спадкоємців немає. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про одруження [NUMBER] із якого слідує, що [PERSON] одружилася із [PERSON], і прізвище дружини після одруження "[PERSON]"; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 13.03.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім'я [PERSON], згідно якого останній є власником земельних ділянок [NUMBER] площею 0,14 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га на території Дашковецької сільської ради; довідкою Дашковецької сільської ради № 129 від 05.02.2015 року, із якої слідує, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], разом із дружиною [PERSON] Відповідно до довідок Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 129 та № 130 від 05.02.2015 року [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. На день його смерті разом із ним була зареєстрована і проживала дружина [PERSON]. 14.07. 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2015 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Макаровою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що належали [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з невідповідністю Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Віньковецькою райдержадміністрацією Хмельницької області від 13.03.2007 року вимогам, встановленим законом. Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 08.07.2014 року № 1100, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки [NUMBER] - сад, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірна кадастрова зона і квартал, замість " [NUMBER]" вірно " [NUMBER]". Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 08.07.2014 року № 1101, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки [NUMBER] - деградовані землі, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірна кадастрова зона і квартал, замість " [NUMBER]" вірно " [NUMBER]". Згідно інформаційних довідок № 2104 від 30.12.2014 року та № 27-2207-0.3-189/2-15 від 29.01.2015 року площа земельної ділянки [NUMBER] складає 0,1352 га, а земельної ділянки [NUMBER] - 0,4834 га. Згідно Інформаційної довідки про вартість земельної ділянки з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі по бувшій агрофірмі "Україна", вартість земельних ділянок, якіналежать [PERSON] гідно Державного акта серії [NUMBER], станом на 01.01.2015 року становить: [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га - 12093,60 грн., [NUMBER] (багаторічні насадження) площею 0,14 га - 2149,48 грн., [NUMBER] (сінокіс) площею 0,48 га - 1578,27 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на земельну ділянку відповідно до закону, позивачка як спадкоємець за законом першої черги має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем усього майна померлого [PERSON], та зокрема земельних ділянок [NUMBER] площею 0,1352 га, [NUMBER] площею 0,4834 га, [NUMBER] площею 0,68 га, згідно державного акта серії [NUMBER], спадщину прийняла у встановленому законом порядку та не відмовилась від неї, суд доходить висновку про набуття нею права на успадкування вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки [NUMBER] (сад) площею 0,14 га з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га з кадастровим номером [NUMBER] - серії [NUMBER], виданий 13 березня 2007 року на ім'я [PERSON] [PERSON] районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 209/2006-р від 05.09.2006 року, слід визнати частково недійсним в частині вказаних земельних ділянок, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрового номера земельним ділянкам. Визнання права власності за [PERSON] на земельні ділянки не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved