Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У листопаді 2020 року ТДВ «СК «Гардіан» через представника - адвоката Бай С.Є. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації, в якому просило стягнути з останнього на користь страхової компанії завдану ним майнову шкоду в розмірі 94 038,83 грн. Позов мотивувало тим, що 19.09.2018 року в Київській області м. Ірпінь на вул. Університетській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Oktavia» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винною в даній ДТП визнано постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16.10.2018 року відповідача [PERSON] . Майнові інтереси потерпілого - [PERSON] були застраховані в ТДВ «СК «Гардіан» за договором № НТ-18-0654-УПЗ-0502 добровільного страхування наземного транспорту від 16.05.2018 року. ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в розмірі 186 717,17 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3730 від 08.10.2018 р. (безпосередня виплата 179 598,17 грн.), довідкою від 21.10.2020 р. № 21/10/20/3 про взаємозалік страхового відшкодування (зарахування суми страхового відшкодування в рахунок чергового неоплаченого страхового платежу в розмірі 7119,00 грн.) та копією страхового акту № НТ-18-0654-УПЗ/1 від 04.10.2018 р. Розмір страхового відшкодування визначено на підставі п. 20.8 Договору добровільного страхування наземного транспорту № НТ-18-0654-УПЗ-0502, від 16.05.2018 р. та звіту про розмір вартості матеріального збитку № 282-18 від 02.10.2018 р. відповідно до якого матеріальний збиток внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] складає 188517,17 грн. Договором добровільного страхування наземного транспорту № НТ-18-0654-УПЗ-0502 встановлено франшизу у розмірі 1800,00 грн. Таким чином, розмір матеріального збитку становить 186 717,17 грн. 188517,17 ( вартість відновленого ремонту) - 1800 (розмір франшизи) = 186 717,17 грн. (розмір фактичного страхового відшкодування). 18.01.2019 р. позивач звернувся до страхової компанії відповідача АТ "СК "Країна" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. 22.04.2019 р. АТ "СК "Країна" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 92 678,34 грн. (розмір матеріального збитку). Таким чином, розмір шкоди який підлягає стягненню з відповідача становить 94 038,83 грн. 186 717,17 (вартість відновленого ремонту) - 92 678,34 (розмір страхового відшкодування сплаченого страховою компанією винуватця в порядку суброгації ) = 94 038,83 грн. Ухвалою суду від 10.11.2020 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 39-40). 07.12.2020 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, у звязку з недоведеністю розміру завданої шкоди. (а.с. 43-44) 16.12.2020 року представник позивача Бай С.Є. подав до суду відповідь на відзив, у якому вказав, що ремонт транспортного засобу, проводиться після здійснення страхового відшкодування, а відповідач просто хоче уникнути матеріальної відповідальності. (а.с. 59-60) Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.05.2018 року між ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] укладено договір № НТ-18-0654-УПЗ-0502 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4). 19.09.2018 року в Київській області м. Ірпінь на вул. Університетській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Oktavia» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винною в даній ДТП визнано постановою Ірпінського міського суду Київської області від 16.10.2018 року відповідача [PERSON] (а.с. 5) Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. 20.09.2018 р. [PERSON] звернувся до страхової компанії ТДВ «СК «ГАРДІАН» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку. ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в розмірі 186 717,17 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3730 від 08.10.2018 р. (безпосередня виплата 179 598,17 грн.), (а.с. 6) довідкою від 21.10.2020 р. № 21/10/20/3 про взаємозалік страхового відшкодування (зарахування суми страхового відшкодування в рахунок чергового неоплаченого страхового платежу в розмірі 7119,00 грн.) (а.с. 31) та копією страхового акту № НТ-18-0654-УПЗ/1 від 04.10.2018 р. (а.с. 7) Розмір страхового відшкодування визначено на підставі п. 20.8 Договору добровільного страхування наземного транспорту № НТ-18-0654-УПЗ-0502, від 16.05.2018 р. та звіту про розмір вартості матеріального збитку № 282-18 від 02.10.2018 р. відповідно до якого матеріальний збиток внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] складає 188517,17 грн. Договором добровільного страхування наземного транспорту № НТ-18-0654-УПЗ-0502 встановлено франшизу у розмірі 1800,00 грн. 188517,17 ( вартість відновленого ремонту) - 1800 (розмір франшизи) = 186 717,17 грн. (розмір фактичного страхового відшкодування). Таким чином, розмір матеріального збитку становить 186 717,17 грн. 18.01.2019 р. позивач звернувся до страхової компанії відповідача АТ "СК "Країна" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. 22.04.2019 р. АТ "СК "Країна" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 92 678,34 грн. (розмір матеріального збитку). Таким чином, розмір шкоди який підлягає стягненню з відповідача становить 94 038,83 грн. 186 717,17 (вартість відновленого ремонту) - 92 678,34 (розмір страхового відшкодування сплаченого страховою компанією винуватця в порядку суброгації ) = 94 038,83 грн. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до ТДВ «СК «ГАРДІАН» отримало право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] майнову шкоду в розмірі в розмірі 186 717,17 грн., 22.04.2019 р. АТ "СК "Країна" здійснила виплату ТДВ «СК «ГАРДІАН» страхового відшкодування в розмірі 92 678,34 грн. (розмір матеріального збитку). Отже, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТДВ «СК «ГАРДІАН» підлягають задоволенню в повному обсязі 94 038,83 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved