Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

В грудні 2015 р. [PERSON] звернулась з позовном до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 29.09.2014 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER], проявив неуважність, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], під керування [PERSON], який належить на праві власності позивачці. Внаслідок вищезазначеної ДТП автомобіль HYUNDAI зазнав технічних пошкоджень. Оскільки власником автомобіля HONDA є [PERSON], позивачка звернулась до відповідачів з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок відновлювального ремонту належного їй автомобіля, яка складає 36 304 грн. 84 коп. Однак відповідачі відмовляються в добровільному порядку відшкодувати позивачці завдану їй матеріальну шкоду. Відмовляється компенсувати витрати також страхова компанія. Крім того, позивачка зазначала, що внаслідок пошкодження автомобіля їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 2 000 грн. 00 коп. Посилаючись на вищевикладене [PERSON] просить суд: стягнути з [PERSON], [PERSON] на її користь завдану шкоду в розмірі 36 304 грн. 84 коп.; компенсацію моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, збільшивши обсяг вимог. Посилаючись на висновок експерта, просив, крім суми витраченої на ремонт автомобіля - 36 304,84 грн., стягнути з відповідачів, в солідарному порядку також суму втрати товарної вартості у розмірі 7681,59 грн., витрати на правову допомогу, проведення експертизи, судовий збір. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, оскільки вважає, що лише страхова компанія повинна у повному обсязі компенсувати матеріальну шкоду, завдання моральної шкоди вважала недоведеною та витрати на правову допомогу необгрунтованими. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином. Представник третьої особи ПАТ "УСК "Гарант-Авто" в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 29.09.2014 р. в м. Миколаєві по вул. Космонавтів в районі будинку № 89 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON] Відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2014 р. по справі № 3/489/1766/2014 винним у скоєнні вищевказаної ДТП визнано [PERSON] Так судом було встановлено, що водій [PERSON], керуючи автомобілем HONDA, проявив неуважність, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]. Також у відповідності до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON]. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [NUMBER], який належить на праві власності позивачці, було завдано механічних пошкоджень. Згідно наряду - замовлення № БАН - 002200 від 26.12.2014 р. та наряду-замовлення № Неч-002349 від 30.09.2014 р. загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], складає 36 304 грн. 84 коп. Вказані кошти були оплачені позивачкою в повному обсязі, на теперішній час автомобіль відремонтовано. Також судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу HONDA, д/н [NUMBER], була застрахована у ПАТ "УСК "Гарант-Авто" (згідно Поліса № АС/8631359). Після скоєння ДТП позивачка зверталась до вищевказаної страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку, проте до теперішнього часу грошові кошти у якості відшкодування шкоди внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу їй не виплачено. Відповідачі [PERSON], [PERSON], обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, посилаються на те, що цивільно-правова відповідальність в разі заподіяння шкоди забезпеченим транспортним засобом (автомобілем [NUMBER]) була застрахована. Відтак свої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП позивачка має пред'являти до страхової компанії. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вимог ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Частиною 22.1 статті 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних Справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що «… питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961 - ІУ обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір ( у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка». Також згідно п. 11 Постанови « … за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи …». Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України при розгляді справі № 6-2808цс15 (право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ДТП, внаслідок якої було завдано шкоди автомобілю позивачки, сталася з вини [PERSON], суд вважає, що вимоги в частині відшкодування витрат на ремонт автомобіля [NUMBER], з [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] необхідно відмовити, оскільки вона не є особою, винною в її завданні. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] було пошкоджено майно позивачки, приймаючи до уваги рівень матеріальних втрат та глибину моральних страждань. Спричинених в зв'язку з цим позивачці, суд вважає а можливе стягнути з відповідача на її користь компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних кримінальних справ № № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах» витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Разом з тим з вищезазначеного вбачається, що компенсації підлягають лише витрати на правову допомогу, надані особою, яка є фахівцем у галузі права. За таких обставин, з огляду на надані позивачем докази по сплаті 2500 грн. на користь ФОП [PERSON], підстави для відшкодування позивачці витрат, понесених нею в зв'язку з отриманням правової допомоги, відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір (в розмірі передбаченому ЗУ «Про судовий збір, що діяв станом на час розгляду справи) в розмірі 487 грн. 20 коп., витрати по оплаті експертизи , згідно квитанції - 1105 грн.92 коп., а також 487 грн. 20 коп. на користь держави ( за вимоги про відшкодування моральної шкоди).

Outcome: partial