Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У травні 2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена заява, за якою заявник - [PERSON] просить: -Встановити юридичний факт про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Сердюківка Смілянського району Черкаської області. В обґрунтування зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка, площею 3,40 та в межах Тернівської територіальної громади (до децентралізації' - Сердюківської сільської ради), належна матері згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 054058 від 26 січня 2004 року, кадастровий номер 7123788000:02:002:0060. За життя мати склала заповіт, посвідчений секретарем Сердюківської сільської ради Смілянського району 18 листопада 2011 року, згідно якого вказану земельну ділянку заповіла заявнику. За перевіреними даними сільської ради станом на день смерті матері вказаний заповіт не змінено і не скасовано. В зв`язку з цим, в порядку, передбаченому ст. 1269 ЦК України, протягом встановленого строку заявник прийняла спадщину, шляхом подачі до Смілянської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується витягом із спадкового реєстру від 13 березня 2018 року, спадкова справа № 109/2018. По збігу 6 місячного строку заявник звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, однак нотаріус повідомила її, що не може видати свідоцтво через невідповідність написання прізвища матері у свідоцтві про народження, а тому відсутні докази родинних відносин. Так, дійсно, із свідоцтва про народження заявника від 29 серпня 1956 року вбачається, що її прізвище на час народження вказано " [PERSON] " російською мовою, батьками вказані " [PERSON] " та " [PERSON] ". Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13 березня 2019 року прізвище заявниці до реєстрації' шлюбу та зміни прізвища на " [PERSON] " було " [PERSON] ". У всіх документах збігається ім`я, по батькові та інформація про дату народження. Прізвище ж матері було змінено на " [PERSON] " під час отримання паспорта громадянина України. Таким чином втратилось підтвердження родинного зв`язку. Встановлення факту необхідно для отримання свідоцтва на право на спадщину. Заінтересована особа Тернівська об`єднана територіальна громада Смілянського району Черкаської області, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень за заявою не направив. У судовому засіданні заявниця [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, заявлені вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються, підтримала у повному обсязі. Просила заявлені вимоги задовольнити. Розглянувши матеріали заяви, та додані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Суд, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 29 серпня 1956 року на ім`я - [PERSON] , [INFO] , батьками значяться: « [PERSON] »" та « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00022337118 від 13 березня 2019 року [PERSON] , [INFO] 27 квітня 1974 року уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 426 (а.с.10). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 054058 від 26 січня 2004 року, кадастровий номер 7123788000:02:002:0060 зареєстрована за [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Сердюківської сільської ради Смілянського району 18 листопада 2011 року - [PERSON] , [INFO] , народилась і проживає в сел. Сердюківка Смілянівського району Черкаської області, паспорт [NUMBER] виданий Смілявським МРВУМВС Черкаської області від 13.12.1998 року, ідентифікаційний код [NUMBER] , заповіла земельну ділянку [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки від 13 грудня 2018 року 02-44/394 виданою виконавчим комітетом Сердюковської сільської ради Смілянського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня смерті - [INFO] (а.с. 11). 11 листопада 2017 року відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Сердюковської сільської ради Смілівського району Черкаської області, померла [PERSON] , актовий запис 18 (а.с. 7) Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 цієї статті, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, підтвердженим факт того, що із свідоцтва про народження [PERSON] від 29 серпня 1956 року її прізвище на час народження вказано як - « [PERSON] » російською мовою, батьками вказані « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13 березня 2019 року прізвище [PERSON] до реєстрації' шлюбу та зміни прізвища на « [PERSON] » було « [PERSON] ». У всіх документах збігається ім`я, по батькові та інформація про дату народження. Прізвище ж матері було змінено на «" [PERSON] » під час отримання паспорта громадянина України. Таким чином втратилось підтвердження родинного зв`язку. Встановлення факту необхідно для отримання свідоцтва на право на спадщину. Заінтересовані особи заперечень проти заявлених вимог не надали. Іншим способом встановити вказаний факт неможливо. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини. Тому вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Outcome: approved