Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області (далі - ВДНК), [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та договору дарування частини жилого будинку частково недійсними, третя особа - комунальне підприємство "Вовчанське бюро технічної інвентаризації" (далі - КП "ВБТІ"), в обґрунтування якого зазначив, що жилий будинок у с. Радянському Вовчанського району Харківської області раніше належав [PERSON], яка померла [INFO]. За життя вона заповіла все своє майно у рівних частках [PERSON] та [PERSON] 26 вересня 2000 року державний нотаріус ВДНК видав [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого вони успадкували після померлої в рівних частках жилий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами: літня кухня, тамбур, вбиральня, гараж, ворота та огорожа. Поділ спадкового майна між спадкоємцями не проводився. Натомість 14 грудня 2004 року на підставі зазначеного свідоцтва [PERSON] подарував [PERSON] ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Разом з тим, до спадкового майна входили жилий будинок, літня кухня, тамбур та вбиральня, а тому зазначення у свідоцтві в якості спадкового майна та у договорі дарування гаражу, воріт та огорожі є протиправним та незаконним. Окрім цього, вартість спадкового майна державним нотаріусом ВДНК взята станом на 1997 рік і складає 25267 грн. 00 коп., що не відповідає вартості 22229 грн. 00 коп. інвентаризаційної справи. Як зазначено у інвентаризаційній справі, гараж, ворота та огорожа збудовані у 1998 році після смерті [PERSON] За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 01 вересня 2014 року процесуальний статус третьої особи КП "ВБТІ" замінено на співвідповідача. Уточнюючи та доповнюючи позовні вимоги, позивач зазначив, що КП "ВБТІ" надало 14 вересня 2000 року довідку-характеристику, яка містить неправильні відомості щодо складу спадкового майна та не відповідає дійсності - додатково були зазначені у складі спадкового майна гараж, ворота та огорожа, побудовані у 1998 році. Окрім цього, на час відкриття спадщини, приміщення літньої кухні не існувало, оскільки вона була знищена 14 жовтня 1995 року пожежею. [PERSON] самостійно відновив та заново збудував приміщення літньої кухні-сауни вже після смерті [PERSON], а у 1998 році самостійно побудував гараж, ворота та огорожу. Таким чином, до складу спадкового майна на час відкриття спадщини входили: будинок з прибудовою, тамбур та вбиральня. Просив визнати довідку характеристику КП "ВБТІ" від 14 вересня 2000 року, видану за запитом ВДНК - про склад спадкового майна на жилий будинок [ADDRESS] (з надвірними будівлями) на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] - незаконною та такою, що стосовно складу та вартості майна не відповідає дійсності; зобов'язати КП "ВБТІ" надати до ВДНК законну довідку-характеристику про склад та вартість спадкового майна на житловий будинок [ADDRESS] (з надвірними будівлями) на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], що померла [INFO]; свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АВН № 072573, видане 26 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] (на ? частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель кожному) стосовно складу та вартості спадкового майна частково недійсним; зобов'язати ВДНК видати [PERSON] та [PERSON] (на ? частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель кожному) нове свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] ([INFO]) з зазначенням дійсного правильного складу та вартості спадкового майна, а саме: "Свідоцтво видане на спадкове майно, що розташоване на земельній ділянці Червоноармійської першої сільради площею, 0,25 га у [ADDRESS] та складається з житлового будинку з прибудовою, цегляний, жилою площею 52,9 кв.м. та надвірних будівель: тамбура літ. "б", вбиральні літ. "У". Оцінка вартості спадкового майна становить 22229 (двадцять дві тисячі двісті двадцять дев'ять гривень); визнати договір дарування частини житлового будинку на ? частину жилого будинку [ADDRESS] стосовно складу та вартості спадкового майна частково недійсним; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 09 лютого 2015 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості третіх осіб залучені [PERSON] та приватний нотаріус Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] (далі - нотаріус [PERSON]). Ухвалою суду від 02 березня 2015 року за клопотанням представника позивача процесуальний статус [PERSON] змінено та притягнуто його до участі в справі в якості співвідповідача. В судовому засіданні позивач та його представники заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ВДНК в судове засідання не з'явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що 26 вересня 2000 року за реєстровим № 3923 було видано свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Свідоцтво видано на підставі довідки-характеристики КП "ВБТІ" від 14 вересня 2000 року за № 1096. У вказаній довідці-характеристиці самовільних будівель не зазначено, всі наявні надвірні будівлі визначені на [INFO], тобто на день смерті спадкодавця. Представник відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку успадкував після померлої [PERSON] частину жилого будинку з прибудовою [ADDRESS] та надвірних будівель - літню кухню, тамбур, вбиральню, гараж, ворота та огорожу. [PERSON] розпорядився своїм майном та подарував його своїй дочки [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, сповіщались судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. Представник відповідача КП "ВБТІ" в судове засідання не з'явився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду письмові пояснення, згідно яких вважав позовні вимоги стосовно літньої кухні необґрунтованими, оскільки КП "ВБТІ" не було відомо про її знищення в наслідок пожежі. За запитом ВДНК від 31 серпня 2000 року КП "ВБТІ" була надана довідка-характеристика від 14 вересня 2000 року за № 1096, відповідно до якої до складу майна входили: будинок літ. "А-1" з прибудовою, літня кухня літ. "Б", тамбур літ. "б", вбиральня літ. "У", гараж літ. "Г", ворота літ. "№", огорожа літ. "№1". Разом з тим, на момент видачі 20 жовтня 1997 року свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [PERSON], до складу майна входили: будинок літ. "А-1" з прибудовою, літня кухня літ. "Б", тамбур літ. "б", та вбиральня літ. "У". У довідці - характеристиці від 14 вересня 2000 року за № 1096, виданої КП "ВБТІ" додатково були зазначені у складі спадкового майна: гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожа літ. "№1", побудовані у 1998 році (а.с. 66-67). Третя особа нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, сповіщалась судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представників, представника відповідача [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи № 145 та матеріали спадкової справи № 696/2000, приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як вбачається з матеріалів справи і не оспорюються особами, які беруть участь у справі, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS], належав [PERSON], померлій [INFO] (а.с. 9, 193). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10 червня 1986 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської Державної нотаріальної контори, розпорядилась вказаним майном, заповівши його своїм синам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 194). Після смерті [PERSON], 26 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до ВДНК із заявою про прийняття спадщини (а.с. 192). За запитом ВДНК, 14 вересня 2000 року за № 1096 КП "ВБТІ" була надана довідка - характеристика, згідно якої станом на 28 серпня 1997 року по [ADDRESS] розташовані наступні будівлі та споруди: будинок з прибудовою літ. "А-1", вартістю 13082 грн. 00 коп., літня кухня літ. "Б", вартістю 5632 грн. 00 коп., тамбур літ. "б", вартістю 255 грн. 00 коп., вбиральня літ. "У", вартістю 368 грн. 0 коп., гараж літ. "Г", вартістю 4639 грн. 00 коп., ворота літ. "№", вартістю 538 грн. 00 коп., огорожа літ. "№1", вартістю 231 грн. 00 коп., загальною вартістю 25267 грн. 00 коп. (а.с. 196). На підставі вказаної довідки-характеристики, ВДНК були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВН № 072573 від 26 вересня 2000 року та серії АВН № 072572 від 26 вересня 2000 року, згідно яких [PERSON] та [PERSON] успадкували після померлої [PERSON] в рівних долях кожний жилий будинок з прибудовою, жилою площею 52,9 кв.м. та надвірні будівлі: літню кухню літ. "Б", тамбур літ. "б", вбиральню літ. "У", гараж літ. "Г", ворота літ. "№", огорожу літ. "№1", загальною вартістю 25267 грн. 00 коп. (а.с. 13). Як вбачається з договору дарування частини жилого будинку, посвідченого 14 грудня 2004 року нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1435, [PERSON] 14 грудня 2004 року подарував [PERSON] ? частину вказаних жилого будинку з прибудовою, жилою площею 52,9 кв.м. та надвірних будівель: літню кухню літ. "Б", тамбур літ. "б", вбиральню літ. "У", гараж літ. "Г", ворота літ. "№", огорожу літ. "№1". Оскільки довідка - характеристика та свідоцтво про право на спадщину були видані до 1 січня 2004 року, суд застосовує до вказаних правовідносин Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (далі - ЦК УРСР). Відповідно до п. п. 1.2, 2.2 Інструкції про порядок видачі довідок-характеристик на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб та зареєстровані в бюро технічної інвентаризації, затвердженої наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 30 квітня 1996 року за № 35 (далі - Інструкція), довідка-характеристика може бути видана тільки на ті об'єкти нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, стосовно яких проведено технічну інвентаризацію і державну реєстрацію у відповідному бюро технічної інвентаризації; довідка-характеристика видається на замовлення власника нерухомого майна або за його дорученням на підставі матеріалів інвентаризаційної справи з урахуванням всіх змін, виявлених при обстеженні об'єкта нерухомості, а також даних про його державну реєстрацію в бюро технічної інвентаризації; Разом з тим, як зазначив представник КП "ВБТІ" у письмових поясненнях, на момент видачі 20 жовтня 1997 року свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [PERSON], до складу майна входили: будинок літ. "А-1" з прибудовою, літня кухня літ. "Б", тамбур літ. "б", та вбиральня літ. "У". У довідці - характеристиці від 14 вересня 2000 року за № 1096, виданої КП "ВБТІ" додатково були зазначені у складі спадкового майна: гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожа літ. "№1", побудовані у 1998 році. Позивач [PERSON] під час судового розгляду зазначив, що літня кухня літ. "Б" у жовтні 1995 році була знищена пожежею та відновлена ним у 1998 році після смерті [PERSON], а гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожа літ. "№1" були побудовані ним також після смерті [PERSON] у 1998 році за власні кошти. Зазначене фактично підтвердили допитані під час судового розгляду свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що дійсно літня кухня була відбудована після пожежі у 1998 році, а гараж, ворота та огорожа були побудовані також у 1998 році. Як вбачається з листа начальника Вовчанського РВ ГУ ДСУ НС у Харківській області від 01 вересня 2014 року за № 300/1529, у літній кухні та сауні, розташованій на території домоволодіння [ADDRESS] 14 жовтня 1995 року сталася пожежа, в результаті якої вогнем було знищено будівлю літньої кухні та сауни (а.с. 53). Згідно матеріалів інвентарної справи - звідного акту вартості домоволодіння [ADDRESS] станом на 23 жовтня 1997 року та довідки-характеристики КП "ВБТІ" станом на 01 липня 1997 року, вартість будинку з прибудовою літ. "А-1" становить 16828 грн. 00 коп., тамбуру літ. "б" становить 220 грн. 00 коп., вбиральні літ. "У" становить 504 грн. 00 коп. (а.с. 214, 215). КП "ВБТІ" безпідставно, в порушення п. п. 1.2, 2.2 Інструкції зазначило у довідці - характеристиці від 14 вересня 2000 року за № 1096 літню кухню літ. "Б", гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожу літ. "№3", як такі, що існували станом на [INFO] та відповідно їх вартість, а також вартість будинку з прибудовою літ. "А-1" - 13082 грн. 00 коп., тамбуру літ. "б" - 255 грн. 00 коп., вбиральні літ. "У" - 368 грн. 00 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказана довідка - характеристика стосовно складу та вартості майна є такою, що не відповідає дійсності, оскільки до спадкового майна на час відкриття спадщини літня кухня літ. "Б", гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожа літ. "№1" не входили, а вартість будинку з прибудовою літ. "А-1", тамбуру літ. "б" та вбиральні літ. "У" зазначена не вірно. Відповідно до вимог ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Як зазначено у ч. 1 ст. 69 Закону України "Про нотаріат", від 2 вересня 1993 року за N 3425-XII, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 66 Закону України "Про нотаріат". Оскільки свідоцтва на право на спадщину за заповітом серії АВН № 072573 та серії АВН № 072572, видані 26 вересня 2000 року на підставі вказаної довідки-характеристики, стосовно складу та вартості майна, яке увійшло до переліку - літної кухні літ. "Б", гаражу літ. "Г", воріт літ. "№", огорожі літ. "№1", підлягають визнанню частково недійсними. [PERSON] та [PERSON] фактично успадкували після смерті [PERSON] будинок літ. "А-1" з прибудовою, вартістю 16828 грн. 00 коп., тамбур літ. "б", вартістю 220 грн. 00 коп. та вбиральня літ. "У", вартістю 504 грн. 00 коп. по [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому (ч. 2 ст. 718 ЦК України). Аналізуючи зміст вказаних норм матеріального закону, суд приходить до висновку, що договір дарування опосередковує безоплатну передачу майна у власність від однієї сторони (дарувальника) до іншої (обдарованого). Разом з тим, як встановлено судовим розглядом, [PERSON] фактично не набув право власності на літню кухню літ. "Б", гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожу літ. "№1", а тому він не мав права розпоряджатись вказаним майном. Укладаючи договір дарування в частині літньої кухні літ. "Б", гаражу літ. "Г", воріт літ. "№" та огорожі літ. "№1", [PERSON] діяв з порушенням вимог закону, а саме - ч. 2 ст. 718 ЦК України. Окрім цього, згідно довідки КП "ВБТІ" від 14 грудня 2004 року за № 2058, індексована вартість відчужуваної ? частки жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель (будинку літ. "А-1" з прибудовою, тамбуру літ. "б", вбиральні літ. "У") з урахуванням діючої індексації становить 14092 грн. 50 коп., всього жилого будинку становить 28185 грн. 00 коп. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України). Зазначене свідчить про те, що оспорюваний договір в частині переліку та вартості майна суперечить ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним в частині майна, яке увійшло до переліку, виключивши із нього - літню кухню літ. "Б", гараж літ. "Г", ворота літ. "№" та огорожу літ. "№1" та зазначивши індексовану вартість відчужуваної частки жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель з урахуванням діючої індексації - 14092 грн. 50 коп., всього жилого будинку - 28185 грн. 00 коп. Позовні вимоги щодо зобов'язання КП "ВБТІ" надати ВДНК законну довідку-характеристику та зобов'язання ВДНК видати нове свідоцтво про право на спадщину, суд вважає безпідставним, оскільки довідка-характеристика та свідоцтва на право на спадщину за заповітом серії АВН № 072573 та серії АВН № 072572, видані 26 вересня 2000 року визнаються судом недійсними лише стосовно частини складу, вартості майна, яке увійшло до переліку - літної кухні літ. "Б", гаражу літ. "Г", воріт літ. "№", огорожі літ. "№1" та вартості майна, яке увійшло до переліку - будинку літ. "А-1" з прибудовою, тамбуру літ. "б" та вбиральні літ. "У". Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позивач частково довів суду недійсність довідки-характеристики, свідоцтва про право на спадщину та договору дарування, надавши належні та допустимі докази, а тому заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з вимогами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Крім того, відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом та відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Відповідачі до суду із відповідною заявою про застосування позовної давності - не звертались. Судові витрати у розмірі 794 грн. 80 коп., які складаються із судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1) та витрат на оголошення у пресі у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 105а, 106а), суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнувши їх з КП "ВБТІ" на користь [PERSON], оскільки визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договору дарування відбулось внаслідок дій саме КП "ВБТІ" при видачі довідки-характеристики. На підставі викладеного,

Outcome: partial