Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

26.10.2020 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла копія позовної заяви з додатками [PERSON] до Запорізької обласної ради, треті особи: Комунальне підприємство «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради; Запорізька обласна адміністрація про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, яку виділено із справи №280/5102/18, для розгляду в порядку цивільного судочинства, на підставі ухвали Верховного Суду від 15.10.2020. У подальшому позивач подала до суду оновлену позовну заяву, а саме: [PERSON] (далі по тексту позивач) до Запорізької обласної ради (далі по тексту відповідач), третя особа: Комунальне підприємство «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, в якій просить суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» стосовно реформування комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради; - зобов`язати відповідача провести процедуру реорганізації друкованого засобу масової інформації газети «Запорізька правда» та редакції комунального підприємства «Газета Запорізька правда» Запорізької обласної ради виключно у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 3, частини 3 статті 3, статті 7, частини 1 статті 8, чистин 1,2 статті 9, статті 13 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації», ст. 8,20,21,22 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», на підставі рішення зборів трудового колективу редакції комунального підприємства "Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради перетворити редакцію членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення і тематичної спрямованості засобу масової інформації; -зобов`язати Запорізьку обласну раду прийняти на черговій (позачерговій) сесії Запорізької обласної ради прийняти рішення про реформування друкованого засобу масової інформації «Газета «Запорізька правда» та редакції комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради виключно з дотриманням вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» та раніше винесеного на обговорення проекту відповідного рішення, з поданням у встановленому законодавством порядку необхідних документів щодо проведення реорганізації юридичної особи; - визнати, що внаслідок вказаної в позовній заяві протиправної бездіяльності позивачеві заподіяна моральна шкода на суму 50000,00 грн. Позовні вимоги позивача обґрунтовані наступним. Згідно Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» реформування ДЗМІ повинно здійснюватися в два етапи та трудовий колектив редакції тричі збирався щодо своєї участі у реформуванні ДЗМІ. Відповідач прийняв проект рішення про реформування газети шляхом свого виходу зі складу засновників, погодився з перетворенням газети у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови, видання і тематичної спрямованості. Згідно пункту 5.3 Статуту КП «Газета» Запорізька правда» Запорізької обласної ради «майно Підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області і закріплюється за ним на праві господарського відання». Отже, майно третьої особи належить й позивачці. «Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству», що передбачено частиною третьою ст. 13 Конституції України. «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності» (частини 1 і 4 ст. 41 Конституції України). Але, 22.05.2018 та 30.08.2018 на 22-й та 23-й сесіях обласної ради сьомого скликання до порядку денного не було включено питання про реформування газети. Вперше проект рішення про роздержавлення подавався головою облради на червневій сесії 2018 року, але для його ухвалення не вистачило двох голосів. Оскільки відповідач не має відповідальності перед соціальною справедливістю, не було ухвалене необхідне рішення про роздержавлення газети на трьох сесіях Запорізької обласної ради в 2018 році, а саме у червні, серпні, жовтні. На думку позивача, нестача голосів відбулася з вини відповідача, так як відповідачем не проведено роз`яснювальну «державницьку» роботу з депутатським корпусом та відповідач проігнорував в питанні роздержавлення газети позитивну позицію громадськості, тобто не врахував позицію позивача. Також, позивач зазначає, що вказаними діями відповідача їй завдана моральна шкода оскільки позивач взяла на себе зобов`язання допомагати громадам сіл, селищ і міст Запорізької області отримувати інформацію від «Газета «Запорізька правда». А тому відмова відповідача прийняти на сесії Запорізької обласної ради належне рішення про реформування КП «Газета «Запорізька правда» ЗОР (далі Підприємство) негативно позначилося на стані здоров`я позивача, принизило її честь та гідність. Прямим доказом факту заподіяння шкоди є те, що позивач зазнала і зазнає моральних страждань. Ухвалою судді від 30.10.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позову шляхом надання позовної заяви, виклавши в ній обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 23.11.2020 до суду надійшла позовна заява (оновлена) [PERSON] до Запорізької обласної ради, треті особи: Комунальне підприємство «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, у яких позивач не змінюючи підстав звернення до суду, посилаючись на аналогічне, позовній заяві від 26.10.2020, обґрунтування, просить суд: - визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної ради щодо виконання вимог Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації» стосовно реформування комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради; - зобов`язати Запорізьку обласну раду провести процедуру реорганізації друкованого засобу масової інформації газети «Запорізька правда» та редакції КП «Запорізька правда» Запорізької обласної ради виключно у відповідності до п. 2 ч.1 ст.3, ч.3 ст.3, ст.7, ч.1 ст.8, ч.ч.1,2 ст.9, ст.13 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації», ст.ст.8, 20,21,22 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», на підставі рішення зборів трудового колективу редакції комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради перетворити редакцію членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення і тематичної спрямованості засобу масової інформації; - зобов`язати Запорізьку обласну раду прийняти на черговій (позачерговій) сесії Запорізької обласної ради рішення про реформуванню друкованого засобу масової інформації газети «Запорізька правда» та редакції КП «Запорізька правда» Запорізької обласної ради виключно з дотриманням вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» та раніше винесеного на обговорення проекту відповідного рішення, з поданням у встановленому законодавством порядку необхідних документів щодо проведення реорганізації юридичної особи; - визнати, що внаслідок вказаної у позовній заяві протиправної бездіяльності позивачу заподіяна моральна шкода на суму 50000,00 грн. Ухвалою суду від 30.11.2020 позовну заяву від 23.11.2020 залишено без руху та роз`яснення позивачу, що нею у позовній заяві від 23.11.2020 не було зазначено, які саме права та інтереси позивача було порушено відповідачем. Матеріали позову не містять посилань на норму матеріального права, якою передбачався би відповідний спосіб захисту порушеного права, що обраний позивачем. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила одним із способів захисту своїх інтересів - визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, який не є способом захисту цивільних прав. Суд не може захищати порушені права та інтереси у спосіб, який не передбачений нормами ЦК України. За вказаних обставин позовна заява була залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позову шляхом зазначення у позовній заяві способу захисту відповідно до вимог ст.16 ЦК України та обґрунтування, належним чином, які саме права і інтереси позивача було порушено відповідачем. 30.12.2020 на адресу суду надійшли доповнення [PERSON] до позовної заяви (на виконання ухвали суду від 30.11.2020), у яких позивач зазначає, що подана нею позовна заява, є способом особистого захисту позивача, як творчої людини, журналістки, яка є частиною (як багаторічна авторка) творчого колективу газети «Запорізька правда» через захист (реформування) газети «Запорізька правда» та редакції газети від свавілля чиновників органів місцевого самоврядування та депутатів обласної ради. Також позивач зазначає, що нею обрані належні способи захисту, передбачені п 9,10 ч.2 ст.16 ЦК України. Ухвалою судді від 06.01.2021 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Запорізької обласної ради, третя особа: Комунальне підприємство «Газета «Запорізька правда», про визнання бездіяльності органу місцевого самоврядування протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду на 05.02.2021 в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. 04.02.2021 на адресу суду від представника Запорізької обласної ради надійшла заява, в якій зазначено, що копія уточненої позовної заяви [PERSON] на адресу відповідача не надходила, що позбавляє можливості надати свій відзив у термін, зазначений ухвалою судді від 06.01.2021. Ухвалою судді від 05.02.2021 відкладено розгляд справи та призначено справу до розгляду на 09.03.2021 без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. 04.03.2021 на адресу суду надійшов відзив Запорізької обласної ради на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі. Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивачем у позовній заяві та доповнені не вказано конкретне індивідуально визначене особисте немайнове або майнове прав чи інтерес, які порушені відповідачем, що не відповідає завданню цивільного судочинства, визначеного ч.1 ст.2 ЦПК України, а як наслідок цього є необґрунтованим і обраний позивачем спосіб захисту прав. Щодо заперечень по суті спору відповідач посилається на наступне. 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» (далі - Закон). Відповідно до частини 1 статті 1 Закону його дія поширюється на друковані засоби масової інформації, засновниками (співзасновниками) яких є органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування, і редакції друкованих засобів масової інформації, засновниками (співзасновниками) яких є органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування. Так, частиною 1 статті 2 Закону визначено, що реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій здійснюється у два етапи: перший - протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 01.01.2016 по 31.12.2016) та другий - протягом наступних двох років (з 01.01.2017 по 31.12.2018). Відповідно до частини 2 статті 4 Закону протягом трьох місяців з дня набрання чинності Законом, тобто з 01.01.2016 по 31.03.2016, трудовий колектив редакції на загальних зборах, на яких присутні не менш як три чверті загальної кількості штатних працівників, приймає рішення щодо своєї участі у реформуванні друкованого засобу масової інформації та редакції і подає засновникам (співзасновникам) пропозицію стосовно способу реформування. Лише в наслідок вчинення трудовим колективом зазначених дій, у місячний строк після надходження вказаної пропозиції засновник друкованого засобу масової інформації повинен прийняти рішення про реформування такого засобу масової інформації. Але, в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 до Запорізької обласної ради інформації про прийняття рішення трудовим колективом Підприємства стосовно його участі у реформуванні друкованого засобу масової інформації та редакції не надходило, як і пропозиції стосовно способу реформування. У цьому випадку Запорізька обласна рада мала всі можливості скористатися правом, наданим їй статтею 11 Закону, згідно з якою засновники (співзасновники) друкованого засобу масової інформації та редакції приймають рішення про припинення випуску друкованого засобу масової інформації та діяльності редакції, якщо: трудовий колектив редакції не повідомив про свою участь у реформуванні протягом строку, визначеного частиною 2 статті 4 Закону; приватизація майна редакції в установленому цим Законом порядку не відбулася. Поза межами строків, встановлених частиною 1 статті 2 та частиною 2 статті 4 Закону, а саме 17.05.2016, до Запорізької обласної ради надійшла пропозиція трудового колективу Підприємства про намір здійснити його реформування в другому етапі (тобто в період з 01.01.2017 по 31.12.2018) у спосіб, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону (вихід органів державної влади, інших державних органів та органів місцевого самоврядування із складу засновників (співзасновників) друкованого засобу масової інформації та редакції з перетворенням редакції членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості друкованого засобу масової інформації). Листом від 13.06.2016 № 2450/01-13 Запорізька обласна рада надіслала відповідь на пропозицію трудового колективу Підприємства, в якій було висловлено прагнення допомогти трудовому колективу у вирішенні порушеного питання на другому етапі. Надалі, у зв`язку із необхідністю затвердження фінансового плану Підприємства на 2018 рік, його керівником знову було ініційовано питання щодо реформування Підприємства відповідно до Закону, про що були надіслані листи до Запорізької обласної ради, від 03.11.2017 за вих. № 98 та від 09.11.2017 за вих. № 100. На ці листи Запорізька обласна рада надіслала відповідь від 29.11.2017 №4766/01-27, в якому були запропоновано здійснити заходи спрямовані на реформування Підприємства на підставі діючого Законодавства та етапи реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій. У цій відповіді трудовому колективу Підприємства було надане детальне роз`яснення подальших дій, які необхідно здійснити з метою прискорення процесу реформування. Листом від 18.12.2017 за вих. №110 Підприємство повідомило відповідача про оновлення рішення трудового колективу щодо реформування, у зв`язку із змінами у штатній чисельності працівників, зокрема, її скорочення. Але, у вказаному повідомленні та в доданому до нього протоколі №1 зборів трудового колективу Підприємства від 04.12.2017 не було зазначено про обраний трудовим колективом вид суб`єкту господарювання, на який має перетворитися Підприємство. Про зазначені недоліки Запорізькою обласною радою було повідомлено Підприємство листом від 29.12.2017 №4766/01-27. 09.01.2018 листом за вих. № 10 Підприємство повідомило Запорізьку обласну раду про обраний трудовим колективом вид суб`єкту господарювання, на який має перетворитися Підприємство. До листа був доданий протоколу №1 зборів трудового колективу Підприємства від 09.01.2018. Для підготовки проекту рішення стосовно реформування Підприємства листом від 26.02.2018 №01-13/0170 відповідачем були запитані від Підприємства документи, що підтверджують наявну штатну чисельність трудового колективу, а також запитано інформацію щодо наявного рухомого майна, наміру укладення договору оренди нерухомого майна із зазначенням умов такого договору, бажаних строків, переліку конкретних приміщень та розміру орендної плати, а також інформацію про наявність у Підприємства зобов`язань щодо сплати заборгованості із податків та обов`язкових платежів, заробітної плати та інших фінансових зобов`язань відповідно до законодавства. Листом від 02.03.2018 № 32 Підприємство надало Запорізькій обласній раді інформацію яка необхідна для проведення реформування Підприємства. Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ... обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. У зв`язку з цим, питання реформування Підприємства було розглянуте на засіданнях постійних комісій обласної ради. Постійною комісією з гуманітарних питань та постійною комісією з питань управління об`єктами спільної власності територіальних громад області та житлово-комунального господарства із порушеного питання були прийняті висновки та рекомендації від 22.02.2018 та 15.03.2018 відповідно, якими процес реформування Підприємства був підтриманий. Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Загальний склад (кількість депутатів) ... обласної ради визначається з урахуванням частини 2 статті 16 Закону України «Про місцеві вибори» та становить 84 депутати. Тобто для прийняття Запорізькою обласною радою рішення необхідна його підтримка 43 голосами депутатів. 22.05.2018 проект рішення «Про реформування комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради» 57-ю голосами депутатів обласної ради був включений до порядку денного 22-ої сесії Запорізької обласної ради сьомого скликання. Разом з цим, під час голосування за даний проект рішення за основу він був підтриманий лише 41 депутатом із 43 необхідних для прийняття рішення, у зв`язку з чим, рішення з порушеного питання прийнято не було. Ці обставини підтверджуються витягом з протоколу №22 засідання Запорізької обласної ради сьомого скликання від 22.05.2018, який також оприлюднений на офіційному веб-сайті Запорізької обласної ради за посиланням httр://zor.gov.uа. 30.08.2018 проект рішення «Про реформування комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради» за пропозицією депутата обласної ради [PERSON] вдруге був внесений на розгляд ради та включений до порядку денного 23-ї сесії Запорізької обласної ради сьомого скликання, але під час голосування за основу він також не був підтриманий більшістю депутатів від загального складу ради, оскільки «за» нього проголосувало 24 депутати з 43 необхідних, що підтверджується витягом з протоколу №23 засідання Запорізької обласної ради сьомого скликання від 30.08.2018, який також оприлюднений на офіційному веб-сайті Запорізької обласної ради за посиланням httр://zor.gov.uа. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про відсутність з його боку бездіяльності, у тому числі протиправної. Враховуючи належність Підприємства до об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Запорізької області його реформування перебуває у прямій залежності від волевиявлення кожного з депутатів обласної ради, які в своїй сукупності і вирішують це питання за результатами колегіального волевиявлення, яке заздалегідь не можливо передбачити. Окрім того, на сьогодні не можливо здійснити реформування підприємства у зв`язку з визнанням уповноваженим органом недійсним свідоцтва про державну реєстрацію друкованого ЗМІ - газети «Запорізька правда». У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відповідач заперечує з тих підстав, що позивачем не доведено факту наявності протиправної бездіяльності відповідача та причинно-наслідкового зв`язку заявленої моральної шкоди з предметом спору. Ухвалою суду від 09.03.2021 відкладено розгляд справи та встановлено строк: позивачу для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам ст.179 ЦПК України, з одночасним направленням іншим учасникам справи; третій особі для подання пояснень, які повинні відповідати вимогам ст.181 ЦПК України, з одночасним направленням іншим учасникам справи; відповідачу - для подання пояснень, які повинні відповідати вимогам ст.180 ЦПК України, з одночасним направленням іншим учасникам справи. Справа призначена до розгляду на 08.04.2021 року без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. 23.03.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивач, зокрема, зазначає, що не голосування депутатів щодо реформування і є проявом бездіяльності відповідача. Відповідач повинен був прийняти рішення про реформування самостійно, але цього не зробив, що і є бездіяльністю. 23.03.2021 до суду надійшли пояснення третьої особи - Комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради на відзив Запорізької обласної ради, у якому представник третьої особи зазначає, що [PERSON] є постійною авторкою газети, є учасницею громадського руху, який об`єднав шанувальників газети на всій території Запорізької області на захист клейноду Запорізького краю - газети «Запорізька правда». Бездіяльність ж відповідача виражена в тому, що жодного реалістичного рішення з питання роздержавлення КП «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради відповідачем не було ухвалено у строки, передбачені Законом України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації». 06.04.2021 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, які аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. 08.04.2021 розгляд справи відкладено на 13.05.2021 через перебування судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням ( викликом) сторін до суду не надходило. Суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертійстатті 10 ЦПК України істатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, який діє згідно із статутом, затвердженим рішенням Запорізької обласної ради від 26.12.2013 № 17 «Про перейменування редакції газети «Запорізька правда» та затвердження нової редакції статуту» (далі - статут). Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 статуту засновником газети "Запорізька правда" є Запорізька обласна рада. Газета "Запорізька правда" є офіційним друкованим засобом масової інформації Запорізької обласної ради та Запорізької обласної державної адміністрації, який здійснює свою діяльність відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серія 33 №384. Видавцем газети "Запорізька правда" є Комунальне підприємство «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є багаторічною авторкою газети «Запорізька правда», оскільки на сторінках даної газети неодноразово друкувалися її історичні нариси, статті про видатних митців України, різнопланові повідомлення, інтерв`ю з діячами культури, та уривки з книг. 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації». Відповідно до частини 1 статті 1 Закону його дія поширюється на друковані засоби масової інформації, засновниками (співзасновниками) яких є органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування, і редакції друкованих засобів масової інформації, засновниками (співзасновниками) яких є органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування. Положення цієї норми свідчать про поширення дії Закону на Підприємство. Так, частиною 1 статті 2 Закону визначено, що реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій здійснюється у два етапи: перший - протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 01.01.2016 по 31.12.2016) та другий - протягом наступних двох років (з 01.01.2017 по 31.12.2018). На протязі першого етапу реформування друкованих засобів масової інформації в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року КП "Газета "Запорізька правда" не було реформовано, на виконання вимог Закону № 917-VIII таке реформування повинно бути здійснено на другому етапі, тобто в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року. Так, 17 січня 2016 року, 04 грудня 2017 року та 09 січня 2018 року трудовий колектив КП "Газета "Запорізька правда" збирався щодо своєї участі в реформуванні КП проведені збори трудового колективу, на яких вирішено обрати вид суб`єкту господарювання "Товариство з обмеженою відповідальністю". На виконання вимог частини третьої статті 4 Закону № 917-VIII відповідачем підготовлено проекти рішення "Про реформування КП "Газета "Запорізька правда" Запорізької обласної ради", разом з якими додано пояснювальну записку та додатки № 1 з Переліком нерухомого майна, яке підлягає передачі в оренду правонаступнику КП "Газета "Запорізька правда" у зв`язку з його реформуванням і № 2 Перелік рухомого майна, що передається у власність правонаступнику КП "Газета "Запорізька правда" безоплатно у зв`язку з його реформуванням. З проекту рішення та з пояснювальної записки судом встановлено наявність заборгованості у зв`язку з реформуванням КП "Газета "Запорізька правда" перед ТОВ "Видавничий будинок "Кераміст" в розмірі 469281,30 грн., яка виникла за надані послуги в період з 14 червня 2017 року по 27 грудня 2017 року, що підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області від 06 березня 2018 року у справі № 908/223/18, у зв`язку з чим Запорізькій ОДА необхідно забезпечити підготовку відповідних проектів рішень, спрямованих на погашення заборгованості з обласного бюджету та внести їх на розгляд Запорізької обласної ради в установленому порядку. 22 травня 2018 року на 22-й сесії обласної ради 7-го скликання та 30 серпня 2018 року на 23-й сесії обласної ради 7-го скликання проекти рішень не було підтримано більшістю голосів депутатів від загального складу Запорізької обласної ради, наслідком чого є їх неприйняття. Крім того, встановлено, що відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 11 Закону та частини 4 статті 18 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» наказом ГТУЮ у Запорізькій області від 24.04.2019 №88/04 «Про визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації» визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію друкованого ЗМІ - газети «Запорізька правда» серії ЗЗ №384 від 15.06.2000. Як підставу звернення до суду з позовом позивач зазначає наступне: «дана судова справа становить значний суспільний інтерес і має важливе значення для [PERSON] як учасниці справи», «дана судова справа стосується громади міста Запоріжжя та Запорізької області, вона й становить суспільний інтерес», «даний судовий спір є суспільно-політичним й стосується інформаційної безпеки України», «мета даної позовної заяви - особистий захист позивача як творчої людини, журналістки, яка є частиною (як багаторічна авторка) саме творчого колективу газети «Запорізька правда» - через захист (реформування) газети «Запорізька правда» та редакції газети від свавілля... органу місцевого самоврядування та депутатів обласної ради». Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Відтак, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. У справі, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт порушення її прав, а також не встановлено у зв`язку із цим обставин і підстав для захисту такого права шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та його зобов`язання прийняти рішення про реформування комунального підприємства «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради. Так, Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що «рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом». Згідно Регламенту Запорізької обласної ради сьомого скликання, затвердженого рішенням обласної ради від 17.03.2016 № 41, голосування на пленарних засіданнях здійснюється депутатами виключно особисто. Судом встановлено, що на виконання вимог ч.3 статті 4 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» відповідачем підготовлено проекти рішення «Про реформування КП «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради», до чого було підготовлено пояснювальна записка та додатки №1 з Переліком нерухомого майна, яке підлягає передачі в оренду правонаступнику КП «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради» в зв`язку з його реформуванням і №2 Перелік рухомого майна, що передається у власність правонаступнику КП «Газета «Запорізька правда» Запорізької обласної ради» безоплатно у зв`язку з його реформуванням», але 22.05.2018 р. на 22-й сесії обласної ради 7-го скликання та 30.08.2018 р. на 23-й сесії обласної ради 7-го скликання проекти рішень не було підтримано більшістю голосів депутатів від загального складу Запорізької обласної ради, наслідком чого є їх неприйняття. Разом з тим, суд звертає увагу, що при визначенні чи порушує оскаржена позивачем бездіяльність відповідача права, свободи чи інтереси позивача, необхідно зазначити, що право оскарження у даному випадку мають особи, щодо яких вказана процедура застосовувалася, а також особи, які є суб`єктом цих правовідносин. Матеріали справи не містять достатніх доказів, що безпосередньо позивач зазнала втручання в свої права, внаслідок не прийняття відповідного рішення, а також того, що це спричинило суттєвого негативного впливу саме на позивача і вона зазнала реальної шкоди. Доводи позивача, що «дана судова справа становить значний суспільний інтерес і має важливе значення для [PERSON] як учасниці справи», «дана судова справа стосується громади міста Запоріжжя та Запорізької області, вона й становить суспільний інтерес», «даний судовий спір є суспільно-політичним й стосується інформаційної безпеки України», «мета даної позовної заяви - особистий захист позивача як творчої людини, журналістки, яка є частиною (як багаторічна авторка) саме творчого колективу газети «Запорізька правда» - через захист (реформування) газети «Запорізька правда» та редакції газети від свавілля... органу місцевого самоврядування та депутатів обласної ради» не свідчать про наявність індивідуально вираженого особистого немайнового або майнового права чи інтересу позивача, яке на її думку порушено відповідачем. Вказані доводи позивача про порушення її прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу діями відповідача на її конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать про незгоду позивача з указаними діями (бездіяльністю), що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу фізичної особи. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статті 77-79 ЦПК України визначають належність, достовірність та достатність доказів. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент прийняття судом рішення, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суду слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права. Таким чином,урахувавши наведені норми права та, надавши оцінку поданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що судовому захисту підлягає лише порушене право та законний інтерес, встановлений договором або законом, однак обраний позивачем спосіб захисту прав та законних інтересів не призводить до поновлення права порушення якого не доведено позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, зобов`язання відповідача провести процедуру реорганізації та на черговій (позачерговій) сесії прийняти рішення щодо реформування газети «Запорізька правда» Запорізької обласної ради задоволенню не підлягають, та як наслідок не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди. Отже, приймаючи до уваги вищезазначене, позов задоволенню не підлягає у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду була звільнення від сплату судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed