Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду пред'явивши позов до ТОВ "ФОККЕР-АВТО" про захист прав споживача та стягнення коштів. Заявлений позов мотивують тим, що в січні 2018 року в мережі Інтернет [PERSON] знайшов оголошення про продаж ТОВ "ФОККЕР-АВТО" у м. Рівне акційного транспортного засобу - мінітрактора "Фотон 354" за ціною 71 000 грн. Цією інформацією поділився з [PERSON], якого теж зацікавила інформація про придбання трактора. 30 січня 2018 року вони поїхали до м. Рівне, де в офісі представника ТОВ "ФОККЕР-АВТО" в цей же ж день уклали договори № 400153 та № 400155, за умовами яких відповідач зобов'язався вчиняти за винагороду фактичні чи юридичні дії, надавати інформаційно-консультативні послуги з питання отримання замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) транспортного засобу. Крім того вони підписували й інші документи на отримання акційних тракторів, зі змістом яких їм не дали можливості детально ознайомитися. При підписанні договорів представник відповідача запевнив їх, що кошти в сумі 35000 грн. є частковою оплатою вартості мінітрактора. Кожен з них вніс передоплату в розмірі 50% від вартості мінітрактора, яка становила 35000 грн., що підтверджується квитанціями про оплату коштів. Через декілька днів представник відповідача повідомив, що тих транспортних засобів, які вони домовилися придбати, немає в наявності і не буде, і запропонував придбати інші, більш дорожчі, в зв'язку з чим їх послуги з пошуку транспортного засобу становлять 35000 грн. Зрозумівши, що представники відповідача вводять їх в оману, вони на їх адресу надіслали заяви (претензії) про припинення договору та повернення перерахованої суми коштів, однак відповідач кошти їм не повернув. Врегулювати дане питання в досудовому порядку не представилось можливим. Вважають, що спірні договори не відповідають законодавству, порушують їх права як споживачів, підписані під впливом обману і є несправедливими. Просять суд визнати договір № 400153 від 30 січня 2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "ФОККЕР-АВТО" та договір № 400155 від 30 січня 2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "ФОККЕР-АВТО" недійсними та стягнути з відповідача на їх користь сплачені під впливом обману кошти. В поданій заяві позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять визнати укладені договори недійсними та стягнути з відповідача сплачені ними кошти, справу слухати в їх відсутності. Не заперечують проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, які подані в розпорядження суду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 січня 2018 року між [PERSON] та ТОВ "ФОККЕР-АВТО" укладено договір № 400153, а між [PERSON] та ТОВ "ФОККЕР-АВТО" укладено договір № 400155. За умовами цих договорів відповідач зобов'язався вчиняти за винагороду фактичні чи юридичні дії, надавати інформаційно-консультативні послуги з питання отримання замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) транспортного засобу. Також позивачі підписували й інші документи на отримання акційних тракторів, зі змістом яких відповідач не дав можливості ознайомитися. При підписанні договорів представник відповідача запевнив, що 35000 грн., які необхідно оплатити, це часткова оплата від загальної вартості мінітрактора. Позивачі [PERSON] та [PERSON] оплатили по 35000 грн. кожний, що підтверджується квитанцією № 0.0.952320270.1 від 30 січня 2018 року та квитанцією № 20 від 31 січня 2018 року. Через декілька днів представник відповідача повідомив, що тих транспортних засобів, про купівлю яких вони домовилися, немає в наявності і не буде, тому запропонував їм придбати інші, більш дорожчі транспортні засоби та повідомив про те, що надання послуг з пошуку транспортного засобу становить 35000 грн. Не отримавши транспортних засобів вони надіслали на адресу ТОВ "ФОККЕР-АВТО" заяву (претензію) про припинення договору та повернення перерахованої суми коштів, однак відповідач кошти їм не повернув. Відповідно дост. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до положень ч.1, п.4 ч.3, ч.5, ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" встановлено недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів, шляхом пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої, позбавлення споживачів достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення. Згідно з ст. 21 Закону України "Про захист споживачів" крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до положень ч.ч.1,2,3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, тобто якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язку на шкоду споживача. виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що значна частина умов договору є несправедливими відносно споживача та суперечить положенням Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки фактично всю відповідальність та всі ризики покладено на споживача та виключено таку для відповідача. Договором забезпечено захист інтересів лише відповідача ТОВ "ФОККЕР-АВТО", що свідчить про очевидну диспропорцію між правами та обов'язками сторін. Отже, для визнання умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків і завдають шкоди споживачеві. Таким чином договори доручення № 400153 та № 400155 від 30 січня 2018 року, укладені між [PERSON], [PERSON] та ТОВ "ФОККЕР-АВТО" слід визнати недійсними та стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 35000 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 18,19,21 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: approved