Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.10.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5383146. У відповідності до умов казаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18.03.2019 року о 20 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Совхозна, 3, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «AUDI» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «AUDI» державний реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого тз внаслідок ДТП автомобіля «AUDI» звернувся до страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №243/19-Т/Дп/05 від 04.03.2019 року. У свою чергу, страховик власника пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «AUDI» - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до страховика позивача із заявою №110619-44668/К від 11.06.2019 року про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/5383146. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/091/000/19/0080 від 01.08.2019 року позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 98000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5951 від 01.08.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту ДТП до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену ДТП. Крім того, відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2019 року, відповідач керував автомобілем «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. З огляду на вищезазначене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АМ/5383146. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 98000,00 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2018 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5383146. У відповідності до умов казаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18.03.2019 року о 20 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Совхозна, 3, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Audi д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2019 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху, чим останній скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено і те, що внаслідок такої дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки " Audi ", державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Фактична вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля склала 249303 грн. 70 коп., що підтверджується ремонтною калькуляцією від 26.03.2019 року. 19.03.2019 року власник пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП автомобіля «AUDI» [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №243/19-Т/Дп/05 від 04.03.2019 року. У свою чергу, страховик - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до позивача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із претензією №110619-44668/К від 11.06.2019 року про виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/5383146. 01.08.2019 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страховим актом №ОЦ/091/000/19/0080 було затверджено виплату страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком в порядку регресу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ5383146 від 10.10.2018 р. укладеним з [PERSON] на користь ПрАТ СК «Арсенал страхування» в розмірі 98000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5951. 16.10.2019 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на адресу відповідача [PERSON] направило претензію за вих. №РУ/19/0080. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивача склав: 98000 грн. 00 коп. Крім того, водій забезпеченого транспортного засобу скоїв дорожньо-транспортну пригоду, відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується копією постанови Індустріального районного м. Дніпропетровська від 04.06.2019 року отже, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» після виплати страхового відшкодування потерпілому набула права зворотної вимоги (в порядку регресу) відшкодування збитків, понесених у зв`язку із виплатою страхового відшкодування в розмірі 98000 грн. 00 коп. Згідно ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про страхування", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки, а саме: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.22. п.22.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, згідно ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до часу розгляду справи судом відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2019 року, відповідач [PERSON] керував автомобілем «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved