Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У березні 2019 р. позивач приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" (далі - ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС") звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.04.2018 р. на а/д Київ-Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Toyota» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Toyota» державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику вказаного транспортного засобу, склав 279894,30 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Toyota» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації вище вказаного автомобіля, була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС", страховик сплатив потерпілому страхове відшкодування у сумі 99000,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" до суду не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. 07.08.2017 р. між ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" та [PERSON] було договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1555256, забезпеченим транспортним засобом «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] . 07.04.2018 р. на а/д Київ-Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Toyota» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Внаслідок згаданої події автомобіль «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику цього транспортного засобу відповідно до звіту про оцінку автотранспортного засобу від 10.05.2018 р. № 2018005177, становила 279894,30 грн. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Нормою ч. 5\~ст. 1187 ЦК України\~передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки [PERSON] не доведено, що шкоди власнику автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, обов`язок з її відшкодування покладається на відповідача. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, за приписами ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема,\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1\~ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керував ним у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2018 р. у справі № 362/1860/18, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.07.2018 р., а ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" сплатило потерпілому страхове відшкодування, цей страховик отримав право регресної вимоги до відповідача у межах сплаченої суми страхового відшкодування (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06.12.2018 р. № 591/6327/15-ц). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 99000,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved