Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, позбавлення права користування, виселення та зобовязання знятись з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно п. 1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» від 05.06.2013 р. - Банк було створено у формі відкритого акціонерного товариства з назвою Акціонерний комерційний банк "Престиж" (протокол Установчих Зборів від 02 грудня 2005 року). Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 17 жовтня 2006 року № 36-1/2006 Банк було перейменовано на Відкрите акціонерне товариство "Ерсте Банк". Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 22 вересня 2009 року № 36-2/2009 Банк перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Ерсте Банк". Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року № 36-3/2013 Банк перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк». У зв'язку з перейменуванням Банк є правонаступником щодо прав і зобов'язань Акціонерного комерційного банку "Престиж", створеного у формі відкритого акціонерного товариства, а також Відкритого акціонерного товариства "Ерсте Банк", а також Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк". Відповідно до п. 7.6 Договору від 30.10.2013 року про приєднання, укладеного між ПАТ «Фідокомбанк» та ПУАТ «Фідобанк», останній (ПУАТ «Фідобанк») став повним правонаступником усіх прав та зобовязань ПАТ «Фідокомбанк» з дати затервдження Загальними зборами акціонерів підписаного Передавального акту. 01 березня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «АКБ «Престиж» був укладений кредитний договір № 014/0399/78/01382, згідно якого [PERSON] надано кредит на споживчі цілі в сумі 23000,00 доларів США строком користування до 28.02.2014 року із сплатою 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за названим Кредитним договором, згідно Договору іпотеки від 01.03.2007 року зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 432, укладеного Банком з Позичальником - [PERSON]Т.о. (якому належало 1/4 частки квартири) та його майновими поручителями - [PERSON] (якій належало 1/4 частки квартири), та [PERSON] (якій належало 2/4 частки квартири), в іпотеку Банку передана квартира, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пров. Агафонова. 6. кв. 6, заставною вартістю 148700,00 грн. 02.03.2011 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було винесено рішення у справі № 2-835/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/0399/78/01382 від 01.03.2007 р. в сумі 198330,43 грн. та судових витрат. 24.10.2011 року на виконання вказаного рішення суду ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт опису й арешту належної в тому числі відповідачу квартири за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, пров.Агафонова[ADDRESS], яка знаходилась в іпотеці ПАТ «Ерсте Банк» згідно договору іпотеки від 01.03.2007 р. № 432 Квартиру у рамках виконавчого провадження передано на відповідальне зберігання [PERSON] Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 68/5 від 27.10.1999 р. вищезазначену квартиру було передано на реалізацію до торгівельної установи, а саме Луганської філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», згідно з договором про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. ЛФ ПП «СП Юстиція» 06.06.2012 року проведені повторні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], але торги знов не відбулись у зв'язку з відсутністю покупців. 20.06.2012 р. предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], на підставі постанови ВДВС Сєвєродонецького МУЮ від 20.06.2012 р. передано стягувану АТ «Ерсте Банк» в рахунок часткового погашення боргу та складено акт про реалізацію предмета іпотеки. 07.09.2012 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу видано Свідоцтво № 935 про право власності ПАТ «Ерсте Банк» на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 30.10.2012 р. Банком було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36038819 від 30.10.2012 р. КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації». В даний час відповідач, який є колишнім власником 2/4 часток квартири за адресою: [ADDRESS], мешкає у вказаній квартирі та не бажає виселятися з квартири та зніматися з реєстраційного обліку, що чинить позивачу перешкоди у повноцінному використанні права власності щодо вказаного нерухомого майна. Представник позивача в судове засідання не зявився про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій вказав, що просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, сповіщений належним чином про день та час розгляду справи шляхом направлення повіток з повідомленням, в судове засідання повторно не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину повторної неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ч.ч.1, 2 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що 01 березня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «АКБ «Престиж» був укладений кредитний договір № 014/0399/78/01382, згідно якого [PERSON] надано кредит на споживчі цілі в сумі 23000,00 доларів США строком користування до 28.02.2014 року із сплатою 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за названим Кредитним договором, згідно Договору іпотеки від 01.03.2007 року зареєстрованого в реєстрі нотаріуса за № 432, укладеного Банком з Позичальником - [PERSON]Т.о. (якому належало 1/4 частки квартири) та його майновими поручителями - [PERSON] (якій належало 1/4 частки квартири), та [PERSON] (якій належало 2/4 частки квартири), в іпотеку Банку передана квартира, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пров. Агафонова. 6. кв. 6, заставною вартістю 148 700,00 грн. 02.03.2011 р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було винесено рішення у справі № 2-835/11 за позовом ПАТ «Ерсте Банк» про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 014/0399/78/01382 від 01.03.2007 р. в сумі 198330,43 грн. та судових витрат. 24.10.2011 року при примусовому виконанні вказаного рішення суду державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт опису й арешту належної, в тому числі, відповідачу квартири за адресою: [ADDRESS], яка знаходилась в іпотеці ПАТ «Ерсте Банк» згідно договору іпотеки від 01.03.2007 р. № 432 Квартиру згідно вищеназваного акта передано на відповідальне зберігання відповідачу [PERSON] 20.06.2012 р. предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ від 20.06.2012 р. передано стягувачу ПАТ «Ерсте Банк» в рахунок часткового погашення боргу та складено акт про реалізацію предмета іпотеки. 07.09.2012 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу видано свідоцтво № 935 про право власності ПАТ «Ерсте Банк» на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 30.10.2012 р. Банком було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]., що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 36038819 від 30.10.2012 року. Отже, судом встановлено, що ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ВАТ «АКБ «Престиж», ВАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Ерсте Банк», ПАТ «Фідокомбанк» є власником вищевказаної квартири. Як вбачається з копії сторінки № 12 паспорта серії ЕМ № 1833982, виданого на імя [PERSON], та відповіді УДМС у Луганській області відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], пров.Агафонова[ADDRESS]. Із змісту позовної заяви вбачається, що наявність реєстрації відповідача у квартирі чинить ПАТ «Фідобанк» перешкоди у повноцінному використанні вказаного майна та можливості продати дану квартиру. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 465/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право володіти, користуватись і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Таким чином, оскільки у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів справи було встановлено, що відповідач не має прав володіння користування чи розпорядження квартирою, розташованою за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, пров.Агафонова[ADDRESS], а право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, між позивачем та відповідачем договору найму житлового приміщення не укладалось, тому позивач має право на підставі ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування нерухомим майном, виселення, зобовязання знятися з реєстраційного обліку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зняття з реєстрації за місцем проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки в порядку ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі шляхом виселення, зняття останнього з реєстрації, а відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації проводиться на підставі заяви особи, остаточного рішення суду лише про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування та підлягає виселенню з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Також, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача знятись з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], адже наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою створює перешкоди для реалізації позивачем права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.88 ЦПК України «стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати», тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: витрати зі сплати судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved