Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 640/56-САФ03.16-2 від 19.05.2006 року у розмірі 5 658,24 дол. США, що згідно курсу НБУ, станом на 10.09.2013 року, становить 45 226, 29 грн., та судовий збір у розмірі 452,26 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач указував, що 19 травня 2006 року акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( 14.06.2011 року змінив найменування на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником ) та [PERSON] уклали кредитний договір № 640/56-САФ03.16-2. За умовами кредитного договору банк надав позичальниці кредит у сумі 30 000, 00 дол. США зі строком погашення до 18 травня 2011 року, щомісячно до 10 числа; відсоткова ставка за користування кредитними коштами 11% річних; позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем, відповідно до умов Договору кредиту надавши відповідачу кредит в розмірі 30 000, 00 дол. США. У порушення умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань по кредитному договору станом на 10.09.2013 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 15 658, 24 дол. США (за курсом НБУ на день складання розрахунку - 45 226, 29грн.) з яких: сума заборгованості за кредитом - 29 166, 06 грн.; сума заборгованості за відсотками - 14 239, 26 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 820, 97 грн. Зобов'язання за вказаним договором кредиту було забезпечено договором застави № б/н від 19.05.2006 року. Предметом якого є транспортний засіб марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 року випуску, об'єм двигуна 2972куб.см., шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований ММРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області 18.05.2006 року. Вартість предмету застави за згодою сторін становить 192 999, 99 грн. В зв'язку з необхідністю належного виконання зобов'язань за Договором кредиту, щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, на адресу відповідача було направлено досудову вимогу для сплати простроченої заборгованості по кредиту. Зазначена вимога, направлена відповідачу, залишилась без розгляду та задоволення. Оскільки відповідач відмовляється від досудового вирішення питання то позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про їх задоволення та був проти застосування строків позовної давності, вважаючи цю обставину безпідставною. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ "Укрсоцбанк". Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ПАТ "Укрсоцбанк" таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 травня 2006 року акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (14.06.2011 року змінив найменування на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником) та [PERSON] уклали кредитний договір № 640/56-САФ03.16-2. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 30 000, 00 дол. США зі строком погашення до 18 травня 2011 року, щомісячно до 10 числа; відсоткова ставка за користування кредитними коштами 11% річних; позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем, відповідно до умов Договору кредиту, надавши відповідачу суму кредиту в розмірі 30 000, 00 дол. США. У порушення умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 10.09.2013 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 15 658, 24 дол. США (за курсом НБУ на день складання розрахунку - 45 226, 29грн.), з яких: сума заборгованості за кредитом - 29 166, 06 грн.; сума заборгованості за відсотками - 14 239, 26 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 820, 97 грн. Зобов'язання за вказаним договором кредиту було забезпечено договором застави № б/н від 19.05.2006 року. Предметом якого є транспортний засіб марки MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2006 року випуску, об'єм двигуна 2972куб.см., шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстрований ММРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області 18.05.2006 року. Вартість предмету застави за згодою сторін становить 192 999, 99 грн. 17.03.2014 року представником відповідача подано заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якій він просить суд застосувати до цих правовідносин строки позовної давності. Суд вважає дану заяву безпідставною та такою, що не відповідає чинному законодавству в частині застосування строку позовної давності та недоказовості факту видачі відповідачу кредитних коштів і наявності заборгованості за кредитом, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, законодавець визначає кредит, як грошові кошти, що видаються позичальнику банком, а зустрічне надання за даним договором полягає у поверненні кредиту, тобто вказаних коштів, та процентів. Факт надання грошових коштів, підтверджується заявою на видачу готівки № авт/5861 від 19.05.2006 року, що є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу. А тому, посилання відповідача на необґрунтованість обставин щодо видачі кредиту є безпідставними. З документів справи вбачається, що для пред'явлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості, був проведений розрахунок заборгованості за кредитним договором № 640/56-САФ03.16-2 від 19.05.2006 року, з переведенням іноземної валюти в національну за курсом встановленим Національним банком України на дату формування даного розрахунку, тобто станом на 10.09.2013 року. На офіційному сайті НБУ встановлений офіційний курс гривні до іноземної валюти. В даному випадку станом на 10.09.2013 року, за 100 дол. США - 799, 30 грн. Вказане підтверджується роздруківкою з офіційного сайту НБУ станом на 10.09.2013 року. Проте суд погоджується з твердженням відповідача, щодо неправомірно підвищеної відсоткової ставки та вважає дане заперечення підлягає задоволенню. При перевірці судом кредитної справи відповідача виявлено відсутність додаткової угоди з [PERSON], щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором № 640/56-САФ03.16-2 від 19.05.2006 року. Тому на вимогу суду ПАТ "Укрсоцбанк" здійснив перерахунок відсоткової ставки в розмірі 11%, як встановлено у кредитному договорі. Відповідно до цього розрахунку станом, на 10.09.2013 року, заборгованість за відсотками складає 926, 53 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 7 405, 72. А отже заборгованість за кредитним договором № 640/56-САФ03.16-2 від 19.05.2006 року, станом на 10.09.2013 року, становить 4 803, 30 дол. США, що згідно курсу ЄНБУ станом на 10.09.2013 року становить 38 392, 75 грн. з яких: заборгованість за кредитом 3 648, 95 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 29 166, 06 грн.; заборгованість за відсотками 926, 53 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 7 405, 72 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 227, 82 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 1 820, 97 грн. Щодо застосування строку позовної давності суд вважає, що вона не може застосовуватися з наступних підстав. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно ч. 1 ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, про невиконання відповідачем своїх зобов'язань, банк дізнався після припинення платежів до договору кредиту. Згідно зі ст. 264 ЦК України - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається в разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, заперечення відповідача щодо застосування строків позовної давності є помилковими та не підлягають задоволенню. Як було вже зазначено, в якості забезпечення повернення кредиту між банком та відповідачем було укладено договір застави. Однак відповідач свої зобов'язання, щодо повернення кредиту не виконав. Тому була проведена добровільна реалізація заставного майна. Отримані грошові кошти від продажу транспортного засобу були направлені на часткове погашення кредитної заборгованості по кредитному договору № 640/56-САФ03.16-2 від 19.05.2006 року, дана обставини підтверджується квитанцією № kr23809*** від 01/03/2010 року наявною в матеріалах справи. Зарахування вищезазначених коштів також відображені в розрахунку заборгованості. А отже твердження відповідача про не зарахування коштів після реалізації заставного майна, суд вважає також безпідставним. На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до перерахованої суми заборгованості в розмірі 383, 93 грн.

Outcome: partial