Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ "ЛІТ" звернулось до суду із указаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2010 року між ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій" та [PERSON] було укладено договір: №120226096 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Згідно п.5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" ЗАТ "Лізинг інформаційних технологій" змінило найменування на ПАТ "Лізинг інформаційних технологій". Згідно з п.1.1 Договору клієнт бере участь в системі LeaseIT зокрема отримує ІТ-обладнання на інші товари від постачальників -учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор на підставі договору зобов'язується забезпечити передачу клієнту ІТ - обладнання (ІТ - обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Відповідно до п.1.2 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається правилами тримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною договору. Відповідач зобов'язувався сплачувати у загальній сумі 5028 грн. Позивач свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації виконав, а відповідач своїх грошових зобов'язань не виконав, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу, передбачена п.14.2 правил та п. 5.4.2 договору. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на день подання заяви не погашена і становить 3 687, 67 грн, з яких: 210,25 грн компенсації вартості наданого обладнання; 3 477,42 грн плати за прострочення щомісячних платежів. У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості у розмірі 3 687 грн 67 коп. та кошти на відшкодування судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Позовна заява містить клопотання представника позивача з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості зі стягненням з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування судового збору. Згідно копії посвідчення, категорії 2, серії Б № 057238 від 7 березня 1994 року [PERSON] є громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження. Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оскільки, [PERSON] є відповідачем у справі, пільги передбачені вказаним законом на нього не поширюються, тому сплачений судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 512, 514, 526, 530, 549, 1049, 1054, 1077, 1082 ЦК України,

Outcome: approved