Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

28 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 89488,09 гривень. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 265/7171/13-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 26 вересня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не в повному обсязі сплачує аліменти, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 01 лютого 2019 року становить 40707,25 гривень. У заяві про збільшення позовних вимог від 11 листопада 2019 року позивачка зазначила, що станом на 01.09.2019 року заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.06.2016 року по 01.09.2019 року становить 32697,13 гривень. Посилаючись на ст. 196 Сімейного Кодексу України, з урахуванням висновків Великої Палати ВС від 03 квітня 2019 року, просила стягнути з [PERSON] пеню у розмірі 227289,70 гривень. 11 квітня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення судового засідання. 15 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Спірковою А.В. надана заява про проведення судового засідання без представника Лівобережного ВДВС міста Маріуполя. 15 квітня 2019 року представником позивачки Литвин Л.П. надана заява про відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою відповідача, а 06 травня 2019 року - заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі. 31 липня 2019 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутності за участю її представника адвоката Литвин Л.П. 05 серпня 2019 року представником позивачки Литвин Л.П. надана заява про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. 06 серпня 2019 року відповідачем надане клопотання про виклик державного виконавця Спіркової А.В. 24 жовтня 2019 року представником позивачки адвокатом Литвин Л.П. надана заява про надання матеріалів справи для ознайомлення. 11 листопада 2019 року позивачкою надана заява про збільшення позовних вимог. 13 листопада 2019 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутності за участю її представника. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 березня 2019 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 травня 2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 06 серпня 2019 року витребувано з Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ Донецької області матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 265/7171/13 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Також витребувано уточнену довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням трудової діяльності відповідача [PERSON] у 2018 році в організації «Ямалгеострой» та з урахуванням періоду з 01.12.2018 року по 12.04.2019 року, коли відповідача не був офіційно працевлаштований. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Литвин Л.П., діюча на підставі договору про надання юридичної допомоги, підтримали позовні вимоги, з урахуванням останньої довідки-розрахунку, наданою державним виконавцем, просили стягнути пеню в розмірі 227289,70 гривень. Позивачка вказувала, що у період несплати аліментів відповідач на підставі трьох договорів купівлі-продажу придбав 11/25 частки житлового будинку за 44000 гривень та дві земельні ділянки на загальну суму 5850 гривень, є працездатної особою, інвалідності не має, деякий час працював в Російській Федерації, але про свій дохід державного виконавця не повідомив. Просили повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частко, вказував, що згоден з розміром заборгованості по сплаті аліментів, яка складає 32197,13 гривень, але не згоден із сумою пені в розмірі 227289,70 гривень. Просив врахувати, що до лютого 2016 року донька проживала з ним, а син з позивачкою, він дійсно з кінця 2017 року та в 2018 році працював в Російської Федерації, однак про це державного виконавця повідомив, коли була винесена постанова про тимчасове обмеження виїзду за межи країни та керування транспортними засобами, починаючи з червня 2016 року проживає у цивільному шлюбі з жінкою та її неповнолітніми дітьми, не зважаючи на те, що дружина отримує на дітей допомогу, він все рівно їй допомагає матеріально. Представник третьої особи Спіркова А .В., діюча на підставі довіреності, суду пояснила, що у неї на виконані знаходиться виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Після того, як на відповідача були накладені обмеження, він з`явився до виконавчої служби та повідомив, що з 2017 року по 2018 рік працював у Російській Федерації. На день розгляду справи заборгованість по сплаті аліментів відповідачем не погашена та складає 32197,13 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/265/2741/13, виданого 30 жовтня 2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, заборгованість по аліментам [PERSON] за вищевказаним виконавчим листом за період 01 червня 2016 року по 01 вересня 2019 року складає 32697,13 гривень. Враховуючи наявний борг, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Матеріали цивільної справи містять довідку-розрахунок про розмір заборгованості у сумі 32197,13 гривень - дана довідка була складена державним виконавцем відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано (а.с. 115). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені)у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії", заява N 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії", заява N 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява N 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява N 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі "С. В. проти Сполученого Королівства", заява N 20166/92, § 36). У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Виходячи з наведеного, враховуючи висновки Великої Палати Верхового Суду України, викладені у Постанові від 03 квітня 2019 року, загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів на користь [PERSON] за період з 1 червня 2016 року по 01 листопада 2019 року становить 227289,70 гривень на суму заборгованості 32197,13 гривень, але відповідно до ч.1 ст.196 СК України пеня на заборгованість по аліментах не може перевищувати розміру заборгованості. Відповідачем не було доведено наявності підстав для звільнення його від обов`язку сплати пені за невиконання аліментних зобов`язань. Частиною другою ст.182 СК України встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму задовольняє лише мінімальні потреби дитини. Посилання відповідача на те, що він ще утримує неповнолітніх дітей цивільної дружини, не мав можливості працювати за спеціальністю водій, так як державним виконавцем була винесена постанова про заборону керувати транспортними засобами, тому не мав можливості сплачувати аліменти або сплачував їх у мінімальному розмірі, не заслуговують на увагу. Батько (як і матір) зобов`язаний вживати необхідних заходів з метою відшукування законних джерел доходів для виконання свого обов`язку по утриманню дитини забезпечення гідних умов проживання й розвитку, а відповідач не є непрацездатною особою. Таким чином, враховуючи права дитини на достатнє матеріальне забезпечення, функцію майнової відповідальності пені, а також матеріальне та сімейне становище платника, з відповідача підлягає стягненню сума пені, що дорівнює сумі порушеного зобов`язання, а саме 32197 гривень 13 копійок. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про стягнення пені у сумі 32197,13 гривень, відповідно позовні вимоги [PERSON] заявлені у розмірі 227289,70 гривень підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

Outcome: partial