Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

02 квітня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду із заявою, заінтересована особа [PERSON] освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 15 лютого 1988 року по 26 червня 1992 року навчався на денному відділенні в Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Гірнича електромеханіка». По закінченню цього вузу отримав диплом РТ-1 F013436 р/н F3829 від 26 червня 1992 року. У зв'язку з тим, що в останні роки він тривалий час займався підприємницькою діяльністю, необхідності в дипломі в нього не було, вважав, що він знаходиться серед всіх його документів про освіту, але наразі, коли йому запропонували роботу за спеціальністю та знадобився його диплом, він не зміг його відшукати. З метою відновлення диплома звернувся до свого місця навчання, яке на сьогоднішній день знаходиться на тимчасово окупованій території України, - до Донецького професіонально- педагогічного коледжу, де отримав довідку F39 від 17 січня 2019 року, в якій зазначені дані про його навчання та отримання відповідного диплома. 01 лютого 2019 року казану довідку, разом із заявою про видачу дублікату документа про вищу ОСВІР/ державного зразка та додатку до нього, він направив до [PERSON] освіти та науки України, яке надіслало на його адресу лист F1/11-2252 від 04 березня 2019 року, в якому послалися на те, що надана довідка не може слугувати підставою здійснення зазначених дій, інформація з його вузу в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) відсутня, а тому, відповідно до Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в ЄДЕБО, затвердженого Наказом [PERSON] освіти та науки України від 06 березня 2015 року F249 (зі змінами від 25 жовтня 2016 року F1280), у разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти. Вищий навчальний заклад, що видає дублікат документа про вищу освіту та додаток до нього визначає [PERSON] освіти та науки України. Докази його навчання, здобуття освіти та отримання диплому: довідка F39 від 17 січня 2019 року, видана Донецьким професіонально- педагогічним коледжем. Проте, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України F1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території населеного пункту м. Донецьк діяльність державних органів влади України не здійснюється, а тому дана довідка не має юридичної сили, але в сукупності з іншими доказами, вважає за можливе взяти її до уваги при ухваленні рішення по справі; свідок [PERSON], якого він просить викликати в судове засідання, може надати свідчення про те, що вони з ним були одногрупниками зазначеного вище вузу та який отримав такий самий диплом; диплом одногрупника [PERSON] - РТ-1 F013423 р/н F3823 від 27 червня 1992 року. Встановлення цього юридичного факту потрібне для отримання дублікату диплома та подальшого працевлаштування за спеціальністю. Просить суд встановити факт здобуття ним освіти в Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю "Гірнича електромеханіка", присвоєння кваліфікації гірничого техніка-електромеханіка, майстра виробничого навчання та отримання ним диплому серії РТ-1 F013436 р/н F3829 від 26 червня 1992 року. Заявник в судове засідання не зFявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, надані заявником докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявником на підтвердження обґрунтованості своє заяви додано до матеріалів справи: копію паспорту АЕ F118852 від 28 грудня 1996 року, яким підтверджується, що [PERSON] народився 15 червня 1969 року в м.Першотравенську, Дніпропетровської області; довідку F39 від 17 січня 2019 року Донецького професійно-педагогічного коледжу, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно навчався в денному відділенні в Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю "Гірнича електромеханіка". Зарахований з 15 лютого 1988 року, відрахований в зв'язку з призивом в лави РА з 03 липня 1988 року, поновлений в число учнів технікуму з 29 червня 1990 року, відрахований в зв'язку із закінченням та присвоєнням кваліфікації "Гірничий технік-електромеханік, майстер виробничого навчання". Диплом РТ-1 F013436 р/н F3829 від 26 червня 1992 року. Наказом F182 від 17 грудня 2015 року Донецький індустріально-педагогічний технікум перейменовано в Державну професійну освітню установу "Донецький професійно-педагогічний коледж". Дана довідка видана "Донецьким професійно-педагогічним коледжем" Державна професійна освітня установа, [PERSON] освіти і науки "днр"; відповідь на звернення заявника [PERSON] освіти і науки України щодо дублікату документа про вищу освіту від 04 березня 2019 року та копію диплома РТ-1 F013423 від 27 червня 1992 року на ім'я [PERSON] На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року F5 FПро судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, так як підтверджує факт здобуття ним освіти. Механізм замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту державного зразка за акредитованою освітньою програмою та у власних документах про вищу освіту, виданих вищими навчальними закладами за неакредитованою освітньою програмою, а також обліку документів про вищу освіту та додатків до них встановлює порядок замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затверджений Наказом МОН України 06 березня 2015 року F 249 (у редакції наказу МОН України від 25 жовтня 2016 року F 1280), зареєстрований в [PERSON] юстиції України 17 листопада 2016 року F 1496/29626. Дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються та видаються за письмовою заявою особи, на імFя якої було видано документ про вищу освіту, що подається нею особисто або через уповноваженого представника до вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), що видав документ про освіту. Якщо вищий навчальний заклад, що видав документ, реорганізовано шляхом приєднання, злиття чи ліквідації, заява подається його правонаступнику. У разі відсутності правонаступника вищого навчального закладу та у випадку, коли вищий навчальний заклад не проводить освітню діяльність (анульовано ліцензію на здійснення освітньої діяльності, вищий навчальний заклад не переміщений з тимчасово окупованої території України або з населеного пункту, визначеного Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, наведеним у додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року F 1085-р (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року F 1276-р)), заява подається до [PERSON] освіти і науки України, яке визначає вищий навчальний заклад, що видає особі дублікат документа про вищу освіту та додаток до нього. Замовлення на інформацію, що відтворюється в дублікаті документа про вищу освіту, формується в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) відповідальною особою вищого навчального закладу на підставі інформації, яка підтверджує факт видачі документа про вищу освіту, що міститься в ЄДЕБО. За відсутності в ЄДЕБО інформації, яка підтверджує факт видачі документа про вищу освіту, відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановані копії документів, що підтверджують здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти або факт видачі документа про вищу освіту, якими є: архівна довідка про навчання особи та виписка з журналу видачі документів про вищу освіту (титульної сторінки журналу та сторінки, на якій зроблено відповідний запис, що засвідчує факт отримання особою документа про вищу освіту) або акт знищення первинного документа про вищу освіту. У разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти. Заявником не надано доказів того, що ним здійснено всі необхідні заходи, передбачені "Порядком замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти" задля отримання дубліката документа про освіту: відсутня його заява, подана до [PERSON] освіти і науки України, на підставі якої б останнє визначило вищий навчальний заклад, який би видав заявнику дублікат документа про вищу освіту та додаток до нього; відсутня відповідь вищого навчального закладу, визначеного [PERSON] освіти і науки про те, що в ЄДЕБО не міститься інформації щодо здобуття заявником відповідної освіти та/або недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу). Що стосується інших доказів по справі, то дійсно, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України F1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території населеного пункту м. Донецьк діяльність державних органів влади України не здійснюється. 18 січня 2018 року прийнято Закон України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" F 2268-VІІІ. На підставі ч.3 ст.2 вказаного Закону діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звFязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. В рішеннях ЄСПЛ у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996, § 45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016) зазначено, що зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав ніяким чином не легітимізує таку владу. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року в справі F235/2357/17. Таким чином, довідка, що підтверджує факт навчання [PERSON] та отримання ним диплому, видана "міністерством освіти та науки днр" не має юридичної сили, але в сукупності з іншими доказами, її можна взяти до уваги при ухваленні рішення по справі. Однак, заявником, окрім цієї довідки, не надано суду жодного належного та допустимого доказу, яким би підтверджувався факт здобуття ним освіти. Копію диплома на ім'я [PERSON] суд не може взяти до уваги, оскільки хоча заявник в описовій частині заяві і вказує на те, що факт навчання може підтвердити свідок [PERSON], який навчався разом з ним, та якого він просить викликати в якості свідка, але в прохальній частині заяви заявник особисто під підпис закреслив вимогу про виклик в судове засідання свідка [PERSON] через нього, явку якого зобов'язався забезпечити. Таким чином, вказана копія диплома, видана на ім'я сторонньої особи, не може бути визнана судом належним доказом по справі. Крім того, заява про виклик свідка по справі повинна відповідати вимогам ст.91 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки її вимоги не підтверджені достатніми, належними та допустимими доказами по справі. Судові витрати по справі слід залишити за заявником - [PERSON], на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України.

Outcome: dismissed