Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Виклад позиції позивача: 1. 08.05.2019 позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в порядку регресу, в розмірі 16483,32 грн, та судовий збір в розмірі 1921,00 грн, в обґрунтування якого зазначає, що між ПАТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" та Приватним виробничим підприємством "КВАДРО" було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, оформлений полісом АК/7750203. 2. 27.09.2018 року о 19 год. 00 хв в. м. Харкові на перехресті вул. Фронтової та вул. Освітньої, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю [PERSON] , керуючого застрахованим ТЗ Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] та припаркованим [PERSON] транспортний засіб Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно постанови Дзержинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 по справі №638/15178/18 встановлено, що зазначена ДТП відбулася внаслідок порушення Відповідачем ПДР України, та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Харківського апеляційного суду від 18.12.2019 по справі №638/15178/18 постанову Дзержинського районного суду Харківської області від залишено без змін. 3. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] який належить [PERSON] . 4. 08.02.2019 року на підставі заяви [PERSON] страхового акту № 78/2019-го від 08.02.2019 року АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» платіжним дорученням № 368 від 08.02.2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 16483,32 грн. 5. Відповідач самовільно залишив місце ДТП, що встановлено Постановою Дзержинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 по справі №638/15178/18, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення "Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди". Постановою Харківського апеляційного суду від 18.12.2019 по справі №638/15178/18 постанову Дзержинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 залишено без змін. 6. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, до Позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача як до особи, відповідальної за завдану шкоду, у розмірі 16 483,32 грн. 7. З метою досудового врегулювання спору Позивачем було надіслано Відповідачу письмову вимогу вих. №12-03/1 від 12.03.2019 про відшкодування у порядку регресу страхового відшкодування за Договором страхування у розмірі 16 483,32 грн. 8. Позивач отримав від Відповідача лист-відповідь від 03.04.2019, в якому він заперечує свою участь у ДТП і факт завдання ним шкоди автомобілю Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить Потерпілій. У зв`язку з цим Позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом для захисту своїх законних прав. 9. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Процесуальні дії у справі: 10. 08.05.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кононенко Т.О. 11. 11.05.2019 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, за адресою [ADDRESS] . 12. Ухвалою суду від 11.05.2019 позовну заяву було залишено без руху. 13. Ухвалою суду від 18.06.2019 року в справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомленням сторін. 14. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про відкриття спрощеного позовного провадження, відповідно до поштового повідомлення, яке вручено останньому 26.06.2019 року, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов не надав. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини: 15. 26.10.2017 року між ПАТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" (надалі - Позивач) та Приватним виробничим підприємством "КВАДРО" було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК/7750203 (надалі - Договір страхування), за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - застрахований ТЗ). 16. 27.09.2018 року о 19 год. 00 хв. [PERSON] (надалі - Відповідач), керуючи застрахованим ТЗ в м. Харкові на перехресті вул. Фронтової та вул. Освітньої, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності свого маневру та скоїв наїзд на припаркований [PERSON] транспортний засіб Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , порушивши цим п. 10.9. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). Після дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) Відповідач залишив місце пригоди з невідомих причин, порушивши цим шз."а" п. 2.10. ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності (далі - Потерпіла), зазнав механічних ушкоджень. 17. Постановою Дзержинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 по справі №638/15178/18 встановлено, що зазначена ДТП відбулася внаслідок порушення Відповідачем ПДР України, та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 (Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Харківського апеляційного суду від 18.12.2019 по справі №638/15178/18 постанову Дзержинського районного суду Харківської області від 07.11.2018 року залишено без змін. 18. 08.10.2018 року Позивач отримав повідомлення про ДТП від [PERSON] та заяву про страхове відшкодування за Договором страхування від Потерпілої. 19. Згідно звіту № 10/10/18 від 03.10.2018 року, про оцінку вартості відновлювального ремонту складає 19779,98 грн. 20. Відповідно до страхового акту № 78/2019 від 08.02.2019 року, вказана пригода є страховим випадком, а відшкодуванню підлягає сума у розмірі 16483,32 грн (із зменшенням розміру страхового відшкодування на суму ПДВ (326,66) 19779,98-3296,66=16483,32 грн) 21. 08.02.2019 року Позивач здійснив страхове відшкодування Потерпілій за Договором страхування на підставі вищезазначених документів вказана сума була перерахована Позивачем на рахунок Потерпілої, що підтверджується платіжним дорученням № 368 від 08.02.2019. 22. З наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованого станом на 22.04.2019 року вбачається, що позивач ПАТ «СК «Мега-Гарант» змінив назву на АТ «СК «Мега-Гарант» Оцінка суду: 23. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 24. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 25. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 26. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 27. Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України та самовільно залишено місце ДТП. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 29. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 30. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 31. Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. 32. Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 33. Так, особа під час керування транспортним засобом яка має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Тобто, в загальному порядку відповідальним за завдану шкоду є Відповідач. 34. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Наприклад, страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на підставі ст. 22 Закону про ОСЦПВ (що й було здійснено Позивачем за Договором страхування) 35. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 36. Також, згідно з пп. "в" пп. 38.1.1. п. 38.1. статті 38 Закону про ОСЦПВ, страховик має право після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо- транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. 37. За ч. 5 ст. 1187 ЦК - особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. 38. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. 39. Вина особи, яка керувала автомобілем Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , встановлена у судовому порядку. 40. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 41. За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром. 42. Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар). 43. В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову звіт № 10/10/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали складає 19779,98 грн, складений 03.10.2018 року суб`єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] ( кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ [NUMBER] від 19.02.2005 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3204 від 17.06.2005 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача [NUMBER] від 10.10.2018 року, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 965/18, виданий Фондом державного майна України 11.12.2018 року). 44. Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. 45. За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди шляхом виплати страхувальнику страхового відшкодування, яка склала 16 483,32 грн (з урахуванням зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ у розмірі 3 296,66 грн.). На підставі цих документів вказана сума була перерахована Позивачем на рахунок Потерпілої, що підтверджується платіжним дорученням № 368 від 08.02.2019. 46. Отже, страховик, виплативши страхове відшкодування, набув право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14). 47. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування саме з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України. 48. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 49. Вказана норма закону кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. 50. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс13. 51. Доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 16 483,32 грн суми страхового відшкодування підлягають задоволенню. 52. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 16 483,32 грн підлягають задоволенню у повному обсязі. 53. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. 54. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 1921,00 грн.

Outcome: approved