Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів на утримання (аліментів) неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 25.11.2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в Липницькій сільській раді, що стверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , актовий запис №20, у якому в них народилося троє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Стверджує, що відповідач не дбає про забезпечення дітей, про їх фізичний та духовний розвиток, не працює і не намагається влаштуватися на роботу, не має зареєстрованого місця проживання, а останнім місцем його реєстрації проживання є село [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач іноді може заробити якісь кошти, але такі витрачає на придбання алкогольних напоїв. Вказує, що вона не працює, здійснює догляд за дітьми, а тому бажає отримувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду в твердій грошовій сумі. Як наслідок просить стягувати з відповідача в її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме: сина, [PERSON] , [INFO] , дочки, [PERSON] , [INFO] , сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Судовий збір просить стягнути з відповідача. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти позову. Просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 25.11.2006 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстували шлюб 25.11.2006 року у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж дня зроблено відповідний актовий запис за № 20. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилося троє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 22.05.2007 року,дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 15.07.2013 рокусин, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 20.07.2015 року. Батьком дітей є відповідач по справі, [PERSON] , матір`ю- позивач [PERSON] . Позивач у позовній заяві стверджує, що діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач жодних коштів не надає. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, відповідно суд вважає, що він погодився із викладеним позивачем у позовній заяві. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи те, що діти знаходяться на утриманні матері, доказів про те, що відповідач надає кошти на їх утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року- 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд враховує, що одна дитина сторін досягнула вже 6 років, інших двоє на даний момент досягнули 3 та 5 років відповідно. В той же час суд бере до уваги, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього коштів на утримання (аліментів) дітей в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину, як про це просить позивач у позовних вимогах. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2919 року становить 1626,00 грн., прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2019 року становить 2027 грн., вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперед інтереси дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме: сина, [PERSON] , [INFO] , дочки, [PERSON] , [INFO] , сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 19.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved