Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до голови правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська 111" [PERSON] про вчинення дій. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири № 19 за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська 111, наданої йому у власність згідно рішення Луцької міської ради за кошти організації, в якій він працював. Вказане житлове приміщення знаходиться в непридатному для проживання стані. На думку позивача, квартира на момент передачі у власність, була оснащена неякісним сантехнічним устаткуванням, а проведені в ній ремонтні роботи відбулись без додержання встановлених законом стандартів. На даний час позивачу складно проживати у цьому приміщенні через відсутність належних умов. Вказане також позначається на його стані його здоровя. Враховуючи зазначене, він не однократно звертався до відповідача, який є головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська 111" з проханням оглянути та усунути недоліки, допущені внаслідок порушення норм і правил будівельно-монтажних робіт в його квартирі, однак останній будь-яких дій вказаного характеру не вчиняв. Крім того, [PERSON] ініціював звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за утримання прибудинкової території, незважаючи на те, що позивач регулярно сплачує кошти за надання вказаних послуг. З огляду на наведене, позивач просить суд зобовязати відповідача змонтувати у квартирі №19 за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська 111 нове сантехнічне обладнання, вставити нові вхідні двері, полагодити двоє балконних дверей, застелити підлогу на кухні, в коридорі та ванній кімнаті твердим листом ДВП, з виділених ОСББ у 2017 році коштів місцевого бюджету у розмірі 200000 грн. провести заміну труб холодної та гарячої води в другому підїзді будинку, та скасувати рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за утримання прибудинкової території в розмірі 1999 грн. Крім того, також стягнути з відповідача понесенні матеріальні та моральні збитки. Ухвалою суду від 18 січня 2019 року справу було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 05 лютого 2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому останній не визнає позовні вимоги та заперечує проти їх задоволення. Вказує, що він дійсно є головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська 111". Згідно чинного законодавства на нього покладаються обовязки щодо забезпечення належного утримання співвласниками житлового будинку та прибудинкової території, а також виконання останніми своїх зобовязань, повязаних з діяльністю обєднання. Як керівник ОСББ, згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, він зобовязаний забезпечити управління всім спільним майном житлового будинку та несе відповідальність за його належну експлуатацію, прийняття будь-яких рішень щодо надання фінансової чи інших видів допомоги власнику квартири (у даному випадку - позивачу) не входить до його компетенції. Жодної скарги на неналежне утримання спільного майна ОСББ "Володимирська 111" від позивача не надходило. Межа експлуатаційної відповідальності між ОСББ та власником квартири встановлюється на рівні розмежування спільної власності співвласників багатоквартирного будинку та приватної власності житлової квартири у будинку ОСББ. Зазначає також про безпідставність позовних вимог з огляду на відсутність у голови правління повноважень самостійного прийняття рішень щодо проведення капітального ремонту (згідно вимог Статуту ОСББ та чинного законодавства ці питання є виключною компетенцією загальних зборів ОСББ). Крім того, повідомляє, що жодних дій, повязаних із подачею до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з позивача ОСББ "Володимирська 111" не проводило (правлінням ОСББ здійснювалось лише інформування [PERSON] про наявність (станом на 01.01.2019 року) боргу у розмірі 2128,17 грн. по сплаті внесків до ремонтного фонду, затвердженого рішеннями загальних зборів ОСББ від 29.05.2018 року, та про наслідки подачі до суду). Інші вимоги позивача (стягнення моральних та матеріальних збитків), на думку відповідача, також є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, у звязку з чим [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позову. 12 лютого 2019 року позивач, скориставшись своїм правом, подав на адресу суду відповідь на відзив, в якому повторно підтримав позовні вимоги та письмово виклав пояснення аналогічні зазначеному в позовній заяві. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 19, загальною площею 59,43 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська 111, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 07 квітня 1993 року, виданим згідно з розпорядженням (наказом) № 6-р від 07 квітня 1993 року Луцької міської ради (а.с.47). Відповідно до довідки про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, позивач користується квартирою одноособово, інші особи в ній не проживають та не зареєстровані (а.с.56). З матеріалів справи вбачається, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 111 з метою забезпечення та захисту своїх прав та дотримання обовязків, створено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська 111", головою правління якого є відповідач [PERSON] (а.с.33-34). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон). Згідно положень вказаного Закону, обєднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) є юридичною особою, що створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону, основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 23 Закону передбачено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до\~ст.\~383\~ЦК України,\~власник житлового\~будинку,\~квартири має\~право використовувати\~помешкання для\~власного проживання,\~проживання членів\~своєї сім'ї,\~інших осіб\~і не\~має права\~використовувати його\~для промислового\~виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. З огляду на вищенаведене, розпорядження майном, що перебуває у приватній власності є виключною прерогативою його власника, отже вимога позивача про здійснення ремонтних робіт у його квартирі відповідачем не підлягає до задоволення, так як вказані дії знаходиться поза межами компетенції останнього та не входить до обсягу обовязків ні ОСББ, ні голови правління ОСББ. Щодо вимоги про проведення капітального ремонту труб холодного та гарячого водопостачання у другому підїзді житлового будинку ОСББ "Володимирська 111", суд вбачає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень Статуту ОСББ та чинного законодавства прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд належить до виключної компетенції загальних зборів ОСББ (ст. 10 Закону, п. 3 ч. 3 Статуту) (а.с.34-38). З матеріалів справи вбачається, що такі збори були проведенні власниками ОСББ "Володимирська 111" 09 березня 2017 року. Рішенням зборів було прийнято провести капітальний ремонт систем гарячого та холодного водопостачання, централізованого опалення у житловому будинку, взяти участь у Програмі сприяння розвитку ОСББ м. Луцька (2017 року) з метою залучення додаткового фінансування та затвердити одноразовий внесок у ремонтний фонд у 2017 року у розмірі 25 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартир будинку, з якої він сплачується (а.с.39). Положеннями ст. 13 Закону "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна обєднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до відомості нарахувань і сплати внесків в ремонтний фонд будинку за листопад 2018 року, заборгованість [PERSON] становить 2128,17 грн. (а.с. 40), однак жодних даних про реалізацію відповідачем свого права на звернення стягнення цих коштів суду не надано, так як і наявності будь-яких рішень зазначеного змісту. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Оскільки [PERSON] не надано суду належних та достатніх доказів, які свідчать про протиправність дій відповідача, не наведено обґрунтований розрахунок розміру моральної шкоди, у суду немає підстав обговорювати та досліджувати причинно-наслідковий зв'язок між незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю та завданою шкодою, відповідно до цього в даному випадку у позивача відсутнє право на відшкодування шкоди, оскільки таке питання повинно вирішуватись після встановлення факту порушення його прав діями чи бездіяльністю завдавача шкоди. Підсумовуючи наведене, на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в позові за безпідставністю.

Outcome: dismissed