Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" /надалі - ТОВ "ФК "Вектор Плюс"/ звернулося в суд з вищезазначеним позовом, просить стягнути\~ з [PERSON] на користь ТОВ ФК Вектор Плюс загальну суму заборгованості за кредитним договором № 0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року у розмірі 20830,20 USD, що за офіційним курсом НБУ на 31.10.2014 року становить 269751,09 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 10951,12 USD (141817,00 грн.); заборгованість за процентами 2800,96 USD (36272,43 грн.); нарахована пеня 7078,12 USD (91661,65 грн.), а також стягнути судовий збір у розмірі 2697,51 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 29.08.2007 року [PERSON] уклав з Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», який в подальшому змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», яке в подальшому змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство Сведбанк (далі ПАТ Сведбанк), що в подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство Омега Банк на підставі рішення Річних Загальних Зборів акціонерів від 29.04.2013 року Кредитний договір №0307/0807/64-520, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 15873,00 USD, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав. Відповідно до Договору факторингу №15 від 28.11.2012 року ПАТ Сведбанк відступило ТОВ "ФК "Вектор Плюс" свої права вимоги за зобов'язаннями Відповідача по кредитному договору. Відповідно до Повідомлення про відступлення права грошової вимоги №0033151 від 14.12.2014 року, надісланого ПАТ Сведбанк відповідачу [PERSON], останній був повідомлений про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року. Станом на 31.10.2014 року його заборгованість за Кредитним договором становить 20830,20 USD, що за офіційним курсом НБУ на 31.10.2014 року становить 269751,09 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 10951,12 USD (141817,00 грн.); заборгованість за процентами 2800,96 USD (36272,43 грн.); нарахована пеня 7078,12 USD (91661,65 грн.). Відповідно до умов Кредитного договору Позивач набуває право, в тому числі і в судовому порядку, вимагати від Відповідача дострокового повернення кредиту, а Позичальник зобов'язується на вимогу кредитора достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, інші платежі та нарахування за Кредитним договором, що підлягають сплаті Позичальником на користь кредитора у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Кредитним договором, у тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування. Відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви зазначена вимога виконана не була. Представник позивача в судове засідання 31.08.2017 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Надав заперечення на позов (т. 3 а. с. 40-43), надалі надав заяву про часткове визнання позовних вимог у сумі 73671,34 грн (т. 3 а. с. 84). 20.03.2017 року відповідач надав уточнене заперечення на позов (т. 3 а. с. 150-153), відповідно до якого просив закрити провадження у справі у звязку з тим, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до п. 3.8. банк може змінити зобовязання позичальника щодо строку виконання ним зобовязання, а саме вимагати їх дострокового виконання, а саме: повернення суми заборгованості за кредитом, процентів за його користування, штрафних санкцій (пеня) у десятиденний строк з дня надходження позичальнику від банка повідомлення про це. Пунктом 3.9. договору передбачено право вимагати дострокового повернення усього боргу. Позичальнику та поручителям банк 18.03.2009 року надіслав повідомлення-вимогу про зміну умов договору та вимагав дострокового повернення боргу за договором. Банк скористався своїм правом, а тому 16.07.2009 року Інгулецький районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ № 2-н-1692 про дострокове стягнення з позичальника та поручителів усього боргу за кредитним договором. Були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу, а також відповідно до акту опису та арешту майна був вилучений придбаний за кредитні кошти автомобіль Шевролє Лацетті. Таким чином, у відповідності до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України фактично мало місце дострокове стягнення усієї кредитної заборгованості, а тому строк кредитного договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносини. Крім того, у чинному законодавстві визначаються різні поняття, як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Дана правова викладена у Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України. Більше, ніж через 3 роки після винесення судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ВАТ «Сведбанк» ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року право вимоги за зобовязаннями боржника [PERSON] за кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року, за яким банк вже раніше отримав задоволення на законних підставах. За умовами чинного законодавства первісний кредит на момент укладення ним 28.11.2012 року з позивачем договору факторингу № 15 міг скористатися лише тими правами, які йому належали, а саме: в частині стягнення боргу з позичальника і межі цих прав були чітко визначені судовим рішенням, різновидом якого є судовий наказ. Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому первісний кредитор мав право передати новому кредиторові тільки право, яким сам володів на той час, а це право вимоги від відповідача боргу лише у сумі 111706,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, що засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Звертає увагу, що судовим наказом про дострокове стягнення з відповідача та поручителів усього боргу за кредитним договором встановлено відомості, які не потребують додаткового зясування їх як факту про те, що сам кредитор ВАТ «Сведбанк» звернувся до суду про стягнення на його користь заборгованості виключно у національній валюті України і цей борг становить 111706,73 грн. При цьому про борг перед банком у доларах США мови не йшлося. Позивачем не надано доказів на підтвердження права нового кредитора на стягнення з відповідача заборгованості у сумі, що перевищує 111706,73 грн. На момент звернення позивача до суду з позовом вже більше 5 років існувало рішення судовий наказ, який набрав законної сили та знаходиться на примусовому виконанні в [PERSON] ВДВС. Крім того, позивач своєю довідкою-розрахунком заборгованості підтвердив факт отримання грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, але суду не пояснив, що грошові кошти щомісячно надходять внаслідок здійснення виконавчих дій з виконання судового наказу. Судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідача. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. У судовому засіданні 31.08.2017 року наполягав на розгляді справи за відсутності представника позивача, вважає, що останній затягує розгляд справи. Підтвердив позицію, викладену у запереченнях відповідача, просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦК України. Також пояснив, що після винесення судового наказу відповідачем добровільного погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювалося, кошти стягувалися на підставі виконавчих проваджень. У відповідача був реалізований автомобіль, з пенсії матері відповідача, яка є поручителем, щомісячно відраховуються грошові кошти на погашення заборгованості. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі представника Публічного акціонерного товариства «Омега Банк». Представник третьої особи [PERSON] ВДВС у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 29.08.2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (т.1 а.с. 40-42) та [PERSON] було укладено кредитний договір\~ №0307/0807/64-520, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 15873 доларів США на придбання автомобіля на строк з моменту фактичної видачі кредиту по 28 серпня 2014 року включно, та на умовах, передбачених у цьому Договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних за весь строк фактичного користування кредитом, а Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені цим Договором. Погашення кредиту здійснюється щомісяця до 20 числа кожного місяця. Проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця, а також одночасно з погашенням кредиту. Договір вступає в силу з моменту його укладання у письмовій формі і діє до повного погашення кредиту, сплати відсотків, можливих неустойок, відшкодування збитків, завданих порушенням умов цього договору, та повного виконання Позичальником усіх інших умов цього Договору. Кредит надається банком у готівковій формі через касу банку на підставі заяви позичальника з урахуванням вартості і ліквідності майна, що передається позичальником в заставу банку (т. 1 а.с. 8-15; 24-25; т. 3\~а. с. 161-168). 29.08.2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (т.1 а.с. 40-42), [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №0307/0807/64-520-Р-1, відповідно до умов якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність перед банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року (т. 1 а.с. 17). 29.08.2007 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (т.1 а.с. 40-42), [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №0307/0807/64-520-Р-2, відповідно до умов якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність перед банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року (т. 1 а.с. 16). Відповідно до договору застави № 0307/0807/64-520-Z-1 від 29.08.2007 року на забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року відповідач передав банку в заставу належний йому автомобіль марки ШЕВРОЛЄ ЛАЦЦЕТІ, кузов (шасі) № VIN-Y6DNF196E7K663769, державний номер [NUMBER] (т. 1 а.с. 18-20). 29.08.2007 року [PERSON] надав банку заяву про видачу кредиту готівкою у сумі 15873 доларів США з каси банку відповідно до умов кредитного договору №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року (т. 1 а.с. 26). 18.03.2009 року первісний кредитор за кредитним договором надіслав [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості в повному обсязі у десятиденний строк з моменту направлення повідомлення або отримання його в банку та про зміну умов кредитного договору щодо строків виконання зобовязань у повному обсязі у десятиденний строк з дня отримання цього повідомлення. Попереджено боржника та поручителів про те, що у разі невиконання даної вимоги у зазначений строк банк буде вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку або звернути стягнення на майно, передане в заставу, шляхом вчинення виконавчого напису. Додатком до цього повідомлення зазначено: розрахунок заборгованості станом на 11.03.2009 року, проте такий розрахунок ані позивачем чи його представником, ані представником відповідача суду не надано (т. 3 а.с. 44). 16.07.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» видано судовий наказ № 2н-1692 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року в сумі 111706,73 грн, а також судових витрат. Період, за який здійснено стягнення не зазначено. Судовий наказ набрав законної сили (т. 2 а.с. 182, т. 3 а. с. 45). 10.11.2009 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу про стягнення боргу з [PERSON] (т. 2 а. с. 184) та з [PERSON] (т. 2 а.с. 185). 26.11.2009 року державним виконавцем при примусовому виконанні судового наказу про стягнення з відповідача боргу описано та накладено арешт на автомобіль Шевролє Лацетті, модель NF196, тип легковий седан, номер шасі VIN-Y6DNF196E7K663769 KLNF196E7K663769, реєстраційний номер [NUMBER] (т. 2 а.с. 186-187). З 01.01.2011 року з пенсії [PERSON] проводилися відрахування на користь ПАТ «Сведбанк» на підставі судового наказу № 2н-1692 від 16.07.2009 року - в 2011, 2012, 2013, 2015 роках (т. 2\~а.с. 188, 220, 221). Стягувач як сторона виконавчого провадження не замінений. Жодна зі сторін виконавчого провадження, а також позивач, після того, як у судовому засіданні було повідомлено про укладення договору факторингу, - не виявили бажання звернутися до суду для заміни сторони виконавчого провадження 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством\~Сведбанк, яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір факторингу №15, відповідно до якого банк відступив факторові права\~ вимоги заборгованостей по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними в реєстрі заборгованостей, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набув право вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором (т. 1 а.с.31-37, т. 3 а. с. 51-54, 169-197, 199-228). Відповідно до витягу з реєстру заборгованостей боржників №1-Б Публічне акціонерне товариство Сведбанк відступило фактору право вимоги заборгованості відповідача за кредитним договором №0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року станом на 28.11.2012 року у розмірі 21099,24 доларів США, з яких 10951,12 доларів США основна сума кредиту, 3070 доларів США заборгованість по процентам, 7078,12 доларів США пеня (т. 1 а.с. 38, т. 3 а.с. 55, 198). 14.12.2012 року Публічне акціонерне товариство Сведбанк надіслало відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитним договором новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія Вектор Плюс (т. 1 а.с. 55-58, т. 3 а.с. 160). 19.11.2013 року позивач надіслав відповідачу досудову вимогу від 15.11.2013 року про дострокове повернення кредиту (т. 1 а.с.44-45, 59). Листом від 06.04.2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОМЕГА БАНК» [PERSON] повідомив відповідача, що зазначений банк є правонаступником ПАТ «Сведбанк», а також повідомлено, що заборгованість за кредитним договором не обліковується на рахунках ПАТ «ОМЕГА БАНК», будь-яка інша інформація по кредитному договору у їх розпорядженні відсутня (т. 3 а.с. 49). Відповідно до листа [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.06.2016 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-1692 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором перебуває на виконанні [PERSON] відділу ДВС, грошові кошти стягуються з пенсії боржника, борг станом на 01.08.2016 року становить 100790,78 грн (т. 3 а.с. 59, 86). [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.06.2016 року повідомило [PERSON], що виконавче провадження № 15760803 з примусового виконання судового наказу № 2-н-1692 про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором було завершено 30.09.2010 року і є знищеним. Судовий наказ було повторно предявлено до виконання. 30.12.2011 року виконавче провадження за вищезазначеним судовим наказом було завершено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «про виконавче провадження» і є знищеним. Рухоме майно, що належало боржнику, було реалізоване та залишок боргу складав 85863,26 грн (т. 3 а.с. 61, 63, 66, 85). Встановлено, що [PERSON] ВДВС не повідомлявся про укладення договору факторингу № 15 як на підставу зміни кредитора у зобовязанні (т. 3 а.с. 59, 61). Відповідно до довідки від 22.03.2017 року розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0307/0807/64-520 від 29.08.2007 року заборгованість станом на 28.11.2012 року складала 21099,24 доларів США, що в гривневому еквіваленті за середньозваженим курсом Міжбанківського валютного ринку України (МВРУ), встановленому на робочий день, що передує даті підписання договору факторингу, становила 172328,05 грн. З 28.11.2012 року відповідачем було здійснено такі платежі: 26.12.2012 року 177,46 грн; 29.01.2013 року 179,36 грн; 25.02.2013 року 179,36 грн; 11.04.2013 року 179,36 грн; 25.04.2013 року 179,36 грн; 30.05.2013 року 179,36 грн; 26.06.2013 року 179,36 грн; 25.07.2013 року 179,36 грн; 02.09.2013 року 179,36 грн; 25.09.2013 року 179,36 грн; 28.10.2013 року 179,36 грн; 28.10.2013 року 179,36 грн; 25.11.2013 року 179,36 грн. Станом на 21.03.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становила 170177,63 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 87292,85 грн; заборгованість за процентами 25074,23 грн; нарахована пеня 57810,55 грн (т. 3 а.с. 124). Викладеним обставинам відповідають обставини, що витікають із зобовязань за кредитним договором та договором факторингу. Згідно зі ст.ст.526,\~ 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно приписів ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У судовому засіданні встановлено, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість. Первісний кредитор скористався своїм правом на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором. Виходячи із змісту ст.60 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що шляхом укладення договору факторингу ПАТ «Сведбанк» відступило позивачу право грошової вимоги за зобовязаннями банку щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли, а також ті, які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога у розумінні ст. 1078 ЦК України), на підставі кредитних договорів та підтверджується документацією. Пунктом 1.1. договору факторингу передбачено, що документація це документи, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог банку до боржників по заборгованостям (право вимоги яких відступаються згідно умов цього договору), а також є необхідними для предявлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості. До зазначених документів, зокрема, відносяться матеріали, що стосуються судових справ (позови, постанови, рішення та/або ухвали суду) та/або виконавчого провадження (виконавчі листи, постанови, інші виконавчі документи), якщо порушено позовне та/або виконавче провадження (т. 3 а. с. 199-201). Пунктом 2.2. договору факторингу передбачено, що з моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними і для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів, в тому числі тих, які можуть виникнути у майбутньому у звязку з нарахуванням фактором в якості нового кредитора процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обовязкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. Таким чином, банк за умовами договору факторингу мав надати фактору інформацію про стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку, предявлення судового наказу до примусового виконання, отримання банком грошових коштів на погашення заборгованості у порядку здійснення виконавчого провадження. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 11.05.2016 року зобовязано ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надати для огляду у судовому засіданні оригінал договору факторингу № 15 з додатками (у тому числі судовий наказ № 2-н-1692/09 від 16.07.2009 року), які є невід»ємною його частиною, а також надати копії цих документів у двох екземплярах (т. 3 а. с. 10-11). Позивачем вимоги ухвали виконано частково, оригінали документів суду для огляду не надані, надано лише копії договору факторингу та витягу з реєстру заборгованостей, повідомлення про відступлення права вимоги та надано копію кредитного договору. Документів на підтвердження стягнення первісним кредитором у судовому порядку заборгованості за кредитним договором та предявлення виконавчого документу до виконання суду не надано. Проте відсутність у позивача інформації щодо наявності судового наказу та його примусового виконання суд ставить під сумнів, оскільки відповідно до довідки розрахунку заборгованості від 22.03.2017 року позивач зазначив, що з 28.11.2012 року відбувалося погашення заборгованості за кредитним договором, що, як встановлено у судовому засіданні, здійснювалося шляхом примусового виконання судового наказу. Відповідно до п. 5.11. договору факторингу сторони погодили, що протягом одного року з моменту укладення даного договору, стосовно прав вимоги за кредитами, у відношенні яких існують судові та виконавчі провадження, фактор зобовязаний подати до відповідного суду клопотання, підписане банком щодо заміни сторони у судовому процесі (тобто щодо заміни банку фактором у якості сторони відповідного судового або виконавчого процесу) та надати копію відповідного клопотання банку (з відміткою про його отримання судом). Банк при цьому вживає усі розумні зусилля для найскорішого підписання підготовлених фактором клопотань. Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або сторони замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Таким чином, враховуючи, що заборгованість за кредитним договором була стягнута у судовому порядку та перебуває на примусовому виконанні, позивач мав право вжити заходів для заміни сторони виконавчого провадження, проте таких дій не вчинив. Однак, суд враховує, що судовим наказом стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 111706,73 грн, станом на 21.03.2017 року заборгованість становить 170177,63 грн (т. 3 а. с. 124). При цьому суд зазначає, що не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що заборгованість за кредитним договором при винесенні судового наказу стягнута не в повному обсязі. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 58470,90 грн (170177,63 грн - 111706,73 грн). У задоволенні іншої частини вимог необхідно відмовити. Також\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 584,71 грн.\~У стягненні іншої частини судового збору необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 549, 550, 551, 610, 611, 629, 1046-1054, 1077, 1078, 1079, 1081, 1082 ЦК України та

Outcome: partial