Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання нотаріальних дій незаконними та скасування посвідчувального напису про засвідчення справжності підпису. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24 жовтня 2013 року позивачем при ознайомленні з матеріалами реєстраційної справи ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь" була виявлена нотаріально посвідчувальна заява про його, нібито, вихід зі складу учасників ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь". Заява нібито написана від його імені, в ній зазначено його податковий номер, [NUMBER], зазначені його паспортні дані, паспорт серія [NUMBER] виданий 22 грудня 2003 року Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області. Заява нотаріально посвідчена 05 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою Валентиною Миколаївною в реєстрі за № 1685. Дану заяву позивач не підписував, при її посвідченні присутнім не був, а тому просив суд визнати дії нотаріуса Деллалової В.М. при проведенні нотаріальних дій, засвідчення справжності його підпису на заяві про вихід зі складу учасників ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь" незаконними та скасувати посвідчувальний напис про засвідчення справжності його підпису на заяві про вихід останнього зі складу учасників ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь" написаний 05 серпня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 1685. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що нотаріус при вчиненні нотаріальних дій, діяла відповідно до вимог чинного законодавства. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Стаття 15 ЦК Українипередбачає право на захист цивільних прав та інтересів: " 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…". Стаття 16 ЦК Українипередбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Судом встановлено, що 05 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М. було засвідчено справжність підпису [PERSON], на заяві про його вихід з учасників ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь" / т.1, а.с.9/. Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що позивач на час написання заяви про вихід його з учасників ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь" 05 серпня 2013 року знаходився за межами України, а саме на відпочинку в Туреччині. Однак дана обставина спростовується відповіддю державної прикордонної служби України від 11 лютого 2014 року, згідно якої відомостей про перетинання державного кордону громадянином України [PERSON] [INFO] в період з 29 липня 2013 року пор 22 серпня 2013 року не виявлено /т. 1, а.с. 82/. На виконання вимог ст. 133 та 137 ЦПК України, в зв'язку зі складностями у позивачу на отримання доказів, судом було застосовано заходи, щодо витребування оригіналу заяви від 05 серпня 2013 року та проведення почеркознавчої експертизи. Однак, 17 березня 2014 року начальником відділення з розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Новомосковського МВ ГУВМС України в Дніпропетровській області Хоменко Т.М. на запит суду було повідомлено, що 08 лютого 2014 року в приміщенні реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції було вилучено реєстраційну справу ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь", в ході вивчення якої встановлено відсутність оригіналу заяви від 05 серпня 2013 року про вихід [PERSON] зі складу учасників ТОВ "Телерадіокомпанія "Самарь", засвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М. /т. 1, а.с. 107/. 26 травня 2014 року ухвалою суду по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання чи виконано підпис в заяві про вихід з учасників ТОВ "Телерадіокомпанії "Самарь" [PERSON] чи іншою особою. / т. 1, а.с.138-141/. 05 вересня 2014 року до суду надійшло повідомлення судового експерта № 1931-14 , що у зв*язку з тим, що клопотання експерта про надання оригіналів документів не виконано провести експертизу не є можливим / т. 1, а.с. 186-188/. Відповідно ст. 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Стаття 34 Закону України "Про нотаріат" передбачає нотаріальні дії, що вчиняють нотаріуси: засвідчують справжність підпису на документах; Згідно ст. 43 Закону України "Про нотаріат" не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. Відповідно ст. 48 Закону України "Про нотаріат" при посвідченні угод, засвідченні вірності копій документів і виписок з них, справжності підпису на документах, вірності перекладу документів з однієї мови на іншу, а також при посвідченні часу пред'явлення документа на відповідних документах вчиняються посвідчувальні написи. Стаття 78 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Вирішення даного спору та прийняття відповідного обґрунтованого по ньому рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПКзакріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Суду не надано доказів того, що дії нотаріуса були не законними Відповідно до ст. 212 ЦПК Українисуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині. Згiдно ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач стверджуєщо діяла згідно норм чинного законодавства, а позивача не доведено незаконність дій відповідача. Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на своїх позовних вимогах, оскільки вони спростовується вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджується. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання нотаріальних дій незаконними та скасування посвідчу вального напису не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в їх задоволенні слід відмовити Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed