Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадщину. При цьому позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO] року в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області помер її син [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина , до складу якої входить житловий будинок по [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі - продажу. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишав, а із спадкоємців за законом першої черги були позивачка, як його мати та діти [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] - відповідачі у справі. Батько спадкодавця [PERSON] помер раніше нього [INFO] року. Родинні відносини заявника із спадкодавцем могли бути підтверджені свідоцтвом про його народження як [PERSON], виданим на підставі запису за № 51 складеного 31 липня 1961 року Фрунзівським райбюро ЗАГС Одеської області, у якому його баьками вказані [PERSON] і [PERSON]. На цьому свідоцтві наявна відмітка про видачу спадкодавцю Фрунзівським РВВС Одеської області паспорту [NUMBER] від 04.02.2003 року. Таким чином, різне написання прізвища спадкодавця у свідоцтві про його народження як "[PERSON]" та свідоцтві про його смерть як "[PERSON]" не дає можливості позивачці підтвердити її родинні відносини з померлим сином. Діти спадкодавця не вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки були повнолітніми на день його смерті і постійно не проживали з ним на час відкриття спадщини. Вони також не подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Спадкодавець був зареєстрований як одинока особа у належному йому будинку по [ADDRESS] але з 2007 року проживав із матір'ю у будинку по [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що у позивачки відсутні належні документальні підтвердження щодо права власності спадкодавця на будинок, її родинних відносин зі спадкодавцем та про постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - постановою від 03.07.2017 року державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому Вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] місце реєстрації та фактичного проживання якої невідоме в судове засідання не з'явилася. Відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. Судом було подано оголошення про виклик відповідача до суду через газету "Одеські вісті" згідно випуску газети №86 ( 5012) від 18.11.2017 року та Урядовий кур'єр № 232 ( 6101) від 08.12.2017 року. Отже, остання вважається повідомленою належним чином. Представник відповідача Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 жовтня 2008 року, [PERSON], помер [INFO] року, про що було зроблено актовий запис про смерть № 109. Згідно договору купівлі - продажу [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] Згідно копії технічного паспорту складеного Фрунзвським БТІ, [PERSON] належить 1/1 частка власності житлового будинку за [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], народився [INFO] року. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 4823 від 29.08.2017 року виданої Захарівською селищною радою Захарівського району Одеської області, про те що син [PERSON] - [PERSON], 1961 року народження, згідно домової книги був зареєстрований як одинока особа у належному йому будинку по [ADDRESS], в якому інших зареєстрованих осіб не було. Фактично [PERSON] з 2007 року після смерті свого батька [PERSON] став постійно проживати без реєстрації зі своєю матір'ю [PERSON] в будинку по [ADDRESS] до дня його смерті. Відповідно до акту щодо факичного проживання особи від 07 серпня 2017 року складеного депутатом V -го скликання 2006- 2010 років Фрунзівської селищної ради ( у 2016 році перейменована на Захарівську селищну раду Захарівського району) Одеської області [PERSON] з участю жителів смт.Захарівка [PERSON] та [PERSON], [PERSON], 1961 р.н., був зареєстрований як одинока особа у належному йому будинку по [ADDRESS], але з 2007 року фактично проживав зі своєю матір'ю [PERSON] у належному їй будинку по [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 липня 2007 року [PERSON] помер [INFO] року, про що було зроблено актовий запис № 70. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2017 року державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON]. Згідно Форми1 про видачу паспорта громадянину [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно відповіді Захарівської районної державної нотаріальної контори на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] року не відкривалася, спадкоємці з заявами не зверталися. Згідно копії запису акта про народження № 51, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками вказані [PERSON], [PERSON]. Частиною 2 ст.256 ЦПК України зазначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з майбутнім вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved