Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом вказуючи, що 31 березня 2003 року він купив у [PERSON] - відповідача по справі, квартиру [ADDRESS], а також гараж [NUMBER] з оглядовою ямою, розташований по [ADDRESS]. Вказана квартира належала відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Баштанською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за №1-1886, зареєстрованого Баштанським БТІ в реєстровій книзі №18/21 за реєстр. №8906 від 08.01.03 року та в свою чергу гараж належав відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення гараж [NUMBER], виданого Баштанською міською радою Баштанського району Миколаївської області від 09.12.2002 року на підставі рішення виконкому Баштанської міської ради №109 від 31.10.02 року, зареєстрованого Баштанським БТІ за реєстр. №1 "а"-11 від 27.12.2002 року, що підтверджується змістом договорів купівлі-продажу від 31.03.2003 року. Інвентаризаційна вартість квартири становила 9898 грн., а гаражу 1724 грн.. Договори купівлі-продажу вищевказаної квартири та гаражу були складені сторонами в простій письмовій формі і зареєстровані Універсальною Товарною Біржею "Ріко-Альянс" у Журналі реєстрації біржових угод 31.03.2003 року за №1-15 та №1-16. При укладенні угоди було виконано всі суттєві умови договору, в тому числі, відповідач передала позивачу вищевказану квартиру (з переданням ключів від квартири та книжок по сплаті комунальних платежів) та гараж оглядовою ямою, а позивач прийняв дане нерухоме майно та сплатив за них обумовлені суми коштів, а саме в розмірі 11622 гривень. При укладені даних угод сторонами не було дотримано вимоги щодо їх нотаріального посвідчення. Крім того позивач вказує, що мав намір нотаріально посвідчити дані договори купівлі-продажу квартири та гаражу, так як позбавлений можливості розпорядження вищевказаною квартирою (зокрема продати), але відповідач ухиляється від їх нотаріального посвідчення, вважаючи достатнім їх реєстрації на біржі, в зв'язку з чим змушений звернутися до суду. На підставі викладеного просить винести рішення, яким визнати дійсним договори купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та гаражу [NUMBER], розташованого по [ADDRESS], укладені 31 березня 2003 року між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутність. Відповідач до суду не з'явилась. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти позову не заперечувала. Заявлені позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: договори купівлі-продажу від 31.03.2003 року, копії витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копії технічних паспортів на квартиру та гараж, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступного. В судовому засіданні встановлено, відповідач продав, а позивач придбав спірну квартиру [ADDRESS] за 1000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 31.03.2003 року, зареєстрованих УТБ " РіКо Альянс" за реєстровими № 1-15. Між сторонами було досягнуто згоди, щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання. Позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідач передала позивачу квартиру, технічну документацію на них та ключі. Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили через необізнаність. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до 227 ЦК У країни ( в ред.. 1963 р.) для договорів купівлі-продажу житлових будинків передбачалась їх обов'язкове нотаріальне посвідчення. Зазначені між сторонами правовідносини в частиін визнання дійсним договору купівлі-продажу спірної квартири врегульовані ст. 47 ЦК України (в ред. 1963р.), із змісту якої слідує, що нота ріальне посвідчення угод обов'язкове у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди і наслідками, передбаче ними частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне но таріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди.. Чинним на час вчинення договору законодавством, обов'язкове нотаріальне посвідчення передбачалось лише для угод, зазначених у законі і недодержання саме в цих випадках нотаріальної форми тягнуло за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. За такого суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги щодо визнання дійсним договору купівлі -продажу від 31.03.2003 року гаражу [NUMBER], розташованого по [ADDRESS], укладеного між сторонами по справі і зареєстрвоаного УТБ "РіКо -Альянс " за №1-16, задоволенню на підставі ст. 47 ЦК України не підлягають, оскільки чинним на той час законодавством не вимагалось обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі продажу іншого нерухомого майна, укладеного між фізичними особами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed