Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 43067,77 гривень за кредитним договором без номера від 23.08.2011 р. та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2011 р. [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк", підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", згідно якої отримав кредитну картку "Універсальна". 14.09.2012 р. відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна Gold", відповідно до якої він отримав 14800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, скаладють між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачних цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. У зв`язку зі зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016 р. має заборгованість 43067,77 грн., яка складається з наступного: 6140,00 грн. - заборгованість за кредитом, 31600,73 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2027,04 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися, в тому числі, і на перевипущеній картці. Перевипуск клієнту карти підтверджується фото клієнта з картою та банківською випискою по картковому рахунку. Оскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску карти не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству. Стосовно номеру SAMDN, то він не є номером договору, а відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах банку з метою ідентифікації зобов'язання. Виконання позичальником умом кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 6 років. Позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. До матеріалів позовної заяви долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку в розмірі 2,5 % (30%) на рік, вказано розміри комісій та шрафів. Стосовно строків позовної давності зазначив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. По даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Верховний Суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов'язань по кредитах, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 р. справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 р. справа № 6-61цс14, де зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. У даному випадку строк перевипущеної картки до останнього дня 07.2017 р., позов подано до суду 11.07.2017 р., тобто до спливу строку позовної давності. Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за договором (а.с. 63-69, 93). Щодо формули нарахування на поточну та на прострочену заборгованість, то до 04.2014 р. діяла наступна формула нарахування процентів: нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N-поточне тіло кредиту, М-процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, Y-кількість днів, за які здійснюються нархування, Z-сума нарахованих процентів. Нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N - прострочене тіло кредиту, М -процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, Y - кількість днів, за які здійснюються нархування, Z - сума нарахованих процентів. З 04.2014 р. банком були внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, згідно яких у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються в подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Діючі з 04.2014 р. формули нарахування процентів: нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365 (2 або 1)*Y=Z, N - заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відстотки та санкції (в попередньому місяці)), M - процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1 - застосовується у разі належного виконання зобов'язань, 2 - підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z - сума нарахованих процентів. Формула нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N - заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), М - процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z - сума нарахованих процентів. У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою. Дана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість. При розрахунку процентів цифри, починаючи з третього знака після коми, відкидаються. Сума після коми ручного розрахунку може відрізнятися від розрахунку, який доданий до позову у зв'язку з автоматичним заокругленням. Відповідно до розрахунку заборгованості та тарифів, доданих до позовної заяви, нарахування комісії за даним типом карт не передбачено, в колонці "Комісія та пеня" відображається нарахування тільки пені (а.с. 109-110). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Кажук В.Б. позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Також вказав, що його довіритель дійсно до червня 2014 року користувався кредитною карткою. Однак, підписуючи заяву 22.08.2011 року, він не був ознайомлений з будь-якими іншими умовами кредитного договору. Він також не давав свою згоду на збільшення процентної відсоткової ставки. Крім того, до [PERSON] за порушення строків виконання кредитних зобов'язань було застосовано подвійну цивільно-правову відповідальність у вигляді пені та штрафу, що є неприпустимим. Просив застосувати строк позовної давності, оскільки востаннє його довіритель скористався карткою 25.12.2013 р., коли перерахував на неї кошти в сумі 520,00 грн. Незважаючи на те, що з того часу будь-яких сплат чи зняття не проводилося, банк, знаючи про порушення свого права, звертається до суду тільки в лютому 2017 року, що свідчить про пропуск ним строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, ознайомившись з письмовими поясненнями представника позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Стаття 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до анкети - заяви [PERSON] від 22.08.2011 р., перевіреної та погодженої банком 23.02.2011 р., останній погодився з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Вказана заява містить особистий підпис [PERSON] У заяві зазначені персональні дані клієнта, додаткова інформація та інформація про працевлаштування. У полі «Прошу надати мені перелічені нижче послуги» біля платіжної картки «Універсальна» мається позначка у вигляді знака "плюс" (а.с. 6). Таким чином, [PERSON], підписавши анкету-заяву, став клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк" - споживачем банківських послуг та отримав можливість користуватися відкритим банком картковим рахунком. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9-32) та витяг з Тарифів по престижних картках (а.с. 7-8), які долучені до позову, не містять підпису відповідача, а в матеріалах позову відсутні допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи розумів останній, підписуючи вищевказану заяву, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 23.08.2011 р. Як вказав в судовому засіданні представник відповідача та підтверджується виписками по рахунку (а.с. 72-75, 128-134) і поясненнями представника відповідача, останній на підставі анкети-заяви від 23.08.2011 р. отримав кредитну картку ПриватБанку, яка була переоформленана престижну картку "Універсалька Gold", і користувався нею, оплачуючи покупки та частково повертаючи кредитні кошти, тобто знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором без номера від 23.08.2011 р., укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON], станом на 31.12.2016 р. загальна сума заборгованості становить 43067,77 гривень, яка складається з: 6140,00 гривень - заборгованості за кредитом; 31600,73 гривень - заборгованості за процентами, 2800,00 гривень - заборгованості за комісією; 2527,04 гривень - штрафи (а.с. 4 - 5). Як встановлено в судовому засіданні, зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується вищевказаним розрахунком заборгованості, [PERSON] був встанововлений кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30.00 % на рік (з розрахунку 360 днів в році) на суму залишку заборгованості за кредитом, з 01.04.2013 р. відсоткова ставка була зменшена до 27,60 % на рік. Шляхом преведення математичних розрахунків, а також з письмових пояснень представника позивача встановлено, що з квітня 2014 року змінився і порядок нарахування процентів. Із зміненою відсотковою ставкою на 27,60 % на рік та зміненим з квітня 2014 року порядком її нарахування відповідач був згідний, що підтверджується його історією користування кредитними коштами до 13.06.2014 р. Саме цієї дати відповідачем проведено оплату за користування кредитними коштами на суму 1010,00 грн., якою погашено прострочену заборгованість за кредитом, сплачено проценти, нараховані за новою формулою. Однак, з розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) вбачається, що з 01.09.2014 р. відсотки за користування кредитом були збільшені до 32,40 %, з 01.04.2015 р. - до 42,00 %. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки в односторонньому порядку із застосуванням погодженого сторонами індексу, що призводило до збільшення його відповідальності, хоча відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Крім того, згідно розрахунку заборгованості будь-які дії, які свідчили б про прийняття умов про збільшення відсоткової ставки, [PERSON] не вчиняв. Порядок збільшення процентної ставки за кредитним договором передбачений ст. 1056-1 КЦ України. Так, відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із ч. 3 вказаної норми фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У ч. 4 вказаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі № 6-1374цс17. Однак, позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про повідомлення під розписку відповідача про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заборгованість по несплачених процентах з 01.04.2013 р. повинна вираховуватись виходячи з базової відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на що погодився відповідач. Нарахування слід проводити в тому порядку та на тих умовах, на які погодився боржник, та з використанням формул нарахування процентів, діючих з квітня 2014 року, які вказані представником позивача у письмових поясненнях (а.с. 109-110). При цьому, суд враховує, що за період з 14.09.2012 р. по 31.08.2014 р. [PERSON] нараховано загальну заборгованість за процентами в розмірі 638,74 гривень. З часу збільшення процентої ставки до 32,40 %, а саме з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р., нараховано 2619,76 гривень заборгованості за процентами, тобто процентна ставка збільшена на 4,8% річних, помісячно на 0,4%. Суд встановив, що нарахування процентів на поточну заборгованість слід здійснювати шляхом множення вказаної заборгованості, до якої включено поточне тіло кредиту, нараховані відстотки та санкції (в попередньому місяці), на процентну ставку (27,6%), поділивши знайдений добуток на 360 днів у році, помноживши на коефіцієнт процентної ставки -1 (а при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість - коефіцієнт 2) та на кількість днів, за які здійснюється нарахування. Шляхом проведення математичних розрахунків нарахування процентів на поточну та прострочену заборгованість за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. нарахуванню підлягала сума 2231,65 гривня. Тобто, суд погоджується з формулою, за якою нараховувалися проценти, визначенням розміру заборгованості, на який вони нараховувалися та проводить перерахунок, врахувавши тільки відсоткову ставку, на яку погодився відповідача, а саме 27,6%. З часу збільшення процентної ставки до 40.00 %, а саме з 01.04.2015 р. по 31.12.2016 р., [PERSON] нараховано 28342,23 гривні процентів, хоча нарахуванню підлягала сума в розмірі 18624,89 гривні, яка визначена шляхом проведення розрахунку, описаного вище, із застосуванням процентної ставки 27,6%. Правильність проведеного перерахунку процентів з застосуванням річної відсоткової ставки за наданим кредитом - 27,6% підтверджується також відсотковим співвідношенням збільшеної відсоткової ставки та заборгованості нарахованої на її підставі до процентної ставки, яку слід було застосовувати, з визначенням суми перерахованих процентів, які підлягають до стягнення (за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р.: 3258,50 грн. - 638,74 грн. = 2619,76 грн. (нарахована заборгованість) * 27,6% / 32,4% = 2231,65 грн.; за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р.: 31600,73 грн. - 3258,50 грн. = 28342,23 грн. (нарахована заборгованість) *27,6%/42% = 18624,89 грн.). Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість по несплачених процентах за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р. складає 20856,54 грн. (2231,65 грн.+ 18624,89 грн.). Як встановив суд та підтверджується даними розрахунку заборгованості, саме такого порядку розрахунків дотримувався позивач, на такі умови погодився відповідач, користуючись кредитними коштами. Отже, загальна сума заборгованості за процентами складає 21495,28 грн. (638,74 грн. (нараховані проценти до 31.08.2014 р.) + 20856,54 грн.(нараховані проценти за період з 01.09.2014 р. по 31.12.2016 р). Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) та нарахованої пені/комісії суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь банку 2800,00 гривень заборгованості за пенею та 2527,04 гривень нарахованих штрафів. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що обидва стягнення нараховуються за порушення строків по кредиту. Після проведення математичних розрахунків (43067,77 грн. (загальна заборгованість за наданим кредитом, до складу якої ввійшла нарахована пеня в розмірі 2800,00 грн.) * 5%/100% + 500 грн.= 2527,04 грн. заборгованості по штрафах), суд встановив, що заборгованість по штрафах була нарахована після нарахування пені, що свідчить про те, що штраф вже виступив подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов'язань. Враховуючи вищевказане, в задоволенні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 2527,04 грн. слід відмовити у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 61 Конституції України. Відповідачем було подано до суду заяви про застосування строку позовної давності (а.с. 57-59). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписок по рахунку, остання сума погашення за кредитом була здійснена [PERSON] 13.06.2014 р. на суму 1010,00 грн. шляхом переказу грошових коштів через відділення ПриватБанку. Даний позов надіслано до суду 11 лютого 2017 року (а.с. 38), що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з даним позовом в межах трьохрічного строку позовної давності. Однак, враховуючи те, що позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 2800,00 гривень, яка нарахована за період з 28.09.2012 р. по 31.12.2916 р., а відповідач заявив клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, тому з останнього підлягає стягненню пеня у межах річного строку позовної давності (ст. 258 ЦК України), а саме в розмірі 1100,00 гривень (2800,00 грн. (пеня станом на день звернення до суду) - 1700,00 грн. (пеня станом на 11.02.2016 року). Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 23.08.2011 р. станом на 31.12.2016 р. складає 28735,28 гривень, яка складається з: 6140,00 гривень - заборгованості за кредитом; 21495,28 гривень - заборгованості за процентами, 1100,00 гривень - заборгованості за пенею. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 253, 254, 256, 257, 258, 260, 261, 267, 530, 536, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial