Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Виноградівською міською радою Закарпатської області\~ подано до суду позов до [PERSON] про звільнення самовільно занятої земельної ділянки. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 27.08.2018 року Виноградівська міська рада звернулася з листом №02- 13/1296 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у якому просила провести перевірку факту самовільного зайняття земельних ділянок, в тому числі, земельної ділянки площею 0,0973 га, що знаходиться поруч із земельними ділянками в [ADDRESS] кадастровий номер 2121210100:07:001:0071, площею 0,0612 га та кадастровий номер 2121210100:07:001:0070, площею 0,0612 га відповідно. 10.10.2018 року було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,0973 га в [ADDRESS] з земельними ділянками по [ADDRESS] і 88 та встановлено факт самовільного зайняття обумовленої ділянки громадянкою [PERSON] , що підтверджується актом обстеження земельної ділянки №697-ДК/0 АО/10/01/-18 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №697- ДК/АП/09/01/-18. У зв`язку з виявленим порушенням на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення №697- ДК/0Пр/07/01/-18 в якому також зафіксовано розмір матеріальної шкоди заподіяного правопорушенням та винесено припис №697-ДК/0164Пр/03/01/-18, яким зобов`язано вжити заходів для усунення порушення вимог земельного законодавства до 10.11.2018 року. 24.10.2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення №697-ДК/0По/08/01/-18 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та зобов`язано сплатити завдану шкоду. 22.01.2019 року старшим державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №21-ДК/781АП/09/01/-19 та протокол про адміністративне правопорушення №21-ДК/0034Пр/07/01/-19, яким встановлено факт невиконання вимог припису від 10.10.2018 року, а саме не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку. Крім того, 22.01.2019 року винесено припис №21-ДК/0042Пр/03/01/-19, яким зобов`язано громадянку [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку до 22.02.2019 року. По результату розгляду протоколу від 22.01.2019 року державним інспектором 29.01.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №21 -ДК/0034По/08/01 /-19 на громадянку [PERSON] До 22.02.2019 року вимоги припису відповідачкою так і не виконано, тобто наявний факт самовільного зайняття громадянкою [PERSON] (мешканкою [ADDRESS] ) земельної ділянки площею 0,0973 га, яка прилягає до земельних ділянок в [ADDRESS] та 88, що є порушенням законодавства України. Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. У відповідача ж відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0973 га, що знаходиться поруч із земельними ділянками в [ADDRESS] і 88, що підтверджує факт самовільного зайняття земельної ділянки. 14.05.2019 року збільшено позовні вимоги. Позивач просить зобов`язати відповідача\~ звільнити та повернути Виноградівській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,0973 га, яка знаходиться в адміністративних межах м. Виноградів (поруч із земельними ділянки в [ADDRESS] та [ADDRESS] за кадастровими номерами 2121210100:07:001:0071 та 2121210100:07:001:0070 відповідно); стягнути з відповідача на користь позивача 4661,58 гривень у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та 3842 гривень понесених витрат по сплаті судового збору (а.с.40-41). Представник позивача в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала. Представник відповідача проти позову заперечував, вважав, що такі заявлено безпідставно. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.08.2018 року Виноградівська міська рада звернулася з листом №02- 13/1296 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у якому просила провести перевірку факту самовільного зайняття земельних ділянок, в тому числі, земельної ділянки площею 0,0973 га, що знаходиться поруч із земельними ділянками в [ADDRESS] кадастровий номер 2121210100:07:001:0071, площею 0,0612 га та кадастровий номер 2121210100:07:001:0070, площею 0,0612 га відповідно (а.с.6). 10 жовтня 2018 року було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,0973 га в [ADDRESS] з земельними ділянками по [ADDRESS] і 88 та встановлено факт самовільного зайняття обумовленої ділянки громадянкою [PERSON] , що підтверджується актом обстеження земельної ділянки №697-ДК/0 АО/10/01/-18 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №697- ДК/АП/09/01/-18 (а.с.11-13). У зв`язку з виявленим порушенням на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення №697- ДК/0Пр/07/01/-18 в якому також зафіксовано розмір матеріальної шкоди заподіяного правопорушенням в сумі 4661,58 гривень та винесено припис №697-ДК/0164Пр/03/01/-18, яким зобов`язано вжити заходів для усунення порушення вимог земельного законодавства до 10.11.2018 року (а.с.14,15). 24.10.2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення №697-ДК/0По/08/01/-18 на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та зобов`язано сплатити завдану шкоду (а.с.17). 22.01.2019 року старшим державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №21-ДК/781АП/09/01/-19 та протокол про адміністративне правопорушення №21-ДК/0034Пр/07/01/-19, яким встановлено факт невиконання вимог припису від 10.10.2018 року, а саме не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку (а.с.21-22).\~ 22.01.2019 року винесено припис №21-ДК/0042Пр/03/01/-19, яким зобов`язано громадянку [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку до 22.02.2019 року (а.с.20). За наслідками розгляду протоколу від 22.01.2019 року, державним інспектором 29.01.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №21 -ДК/0034По/08/01/-19 на громадянку [PERSON] (а.с.24). Вимоги припису відповідачем не виконано. Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування. Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад. Статтею 116 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами ч. 1 ст. 125 вказаного Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.). Статтею 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. П.б. ч.1 ст.211 та ст. 212 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Згідно зі статтею 1 вказаного Закону самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином, суд відхиляє заперечення представника відповідача про безпідставність позову, оскільки встановлені судом обставини свідчать про допущення відповідачем зазначених порушень земельного законодавства, а позивачем обрано спосіб захисту передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів,\~ суд приймає рішення про повне\~ задоволення позову. Процесуальні витрати понесені позивачем по сплаті судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача (а.с. 1, 39). \~

Outcome: approved