Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» до звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 26.10.2012 року, згідно якої отримав відповідно до укладеного договору № DNASRB124051366 від 30.01.2013 року кредит у розмірі 913,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитором у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.01.2014р. Позичальник був ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети - заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Зазначає, що підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.06.2014 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . 04.04.2019 року позивачем було отримано відповідь Другої кам`янської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". Посилаючись на положення ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270, ч.1 ст. 1273 ЦК України, зазначає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, а відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 17.10.2019 року до спадкоємця, позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, станом на дату смерті позичальника перед банком є заборгованість 5309,72 грн., яка складається з наступного: 1458.05 грн. - заборгованість за кредитом; 3851.67 грн. - заборгованість за відсотками. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № DNASRB124051366 від 30.01.2013 року становить - 3049,62 грн., яка складається з наступного: 637,55 грн, - заборгованість за кредитом; 0,36 грн. - заборгованість за відсотками; 29,22 грн. - заборгованість з комісії; 2382,49 грн. - заборгованість з пені. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 8359,34 грн. за кредитним договором № б/н від 26.10.2012 року, а також судовий збір у справі в розмірі 2102,00 грн. 30.12.2020 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно якої зазначає, що банк звернувся до суду після спливу строків позовної давності, оскільки [PERSON] відповідно до укладеного договору 30.01.2013 року отримав кредит в розмірі 913,32 грн., а до суду з позовом до відповідача позивач звернувся 13.10.2020 року. Також, згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, у померлого боржника [PERSON] майно відсутнє. Позивачем не надано доказів наявності спадкового майна, яким при житті володів померлий [PERSON] , що, відповідно виключає саму можливість набуття права спадкування. Просив суд застосувати в цивільній справі № 209/2977/20 строки позовної давності. Відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви. Судові витрати по справі покласти на позивача. 25.01.2021 року позивач надав суду відповідь на відзив, згідно змісту якого зазначає, що [INFO] позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15-06-2014 року. Додає до відповіді на відзив додаткові докази. Зазначає, що вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Тобто, на нерухоме майно Адреса / [ADDRESS] - у вищезазначених реєстрах немає відомостей, можливо, вони є у БТІ, але, в реєстри - не були передані із БТІ дані. За матеріалами справи №209/2977/20 станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за двома кредитними договорами та за позовними вимогами та відповідно, розмір ціни позову складає 8359,34 грн. і не викликає сумнівів, що успадковане нерухоме майно по БТІ та звичайні побутові речі як спадок, які залишилися в родині після смерті Позичальника, вартують не менше ціни позову 8359,34 грн. Зазначає, що у матеріалах справи №209/2977/20, що перебуває зараз на розгляді, не міститься відомостей, що відповідач подавав заяву нотаріусу про відмову від спадщини, принаймні, у процесуальних документах від Відповідача доказів того, що він подавав таку заяву, немає. За матеріалами справи №209/2977/20, відповідач згідно з копіями сторінок його паспорта (додатками до позовної заяви Банку),з 27.03.1979 року був зареєстровай за адресою: [ADDRESS] . Тобто, на дату смерті померлого [INFO] [PERSON] , який з 23.05.2006 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - то, померлий Позичальник та Відповідач мали однакову адресу реєстрації місця проживання. Таким чином, Відповідач як спадкоємець першої черги по Закону: батько померлого Позичальника, прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. У встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк Банк заявив претензійні вимоги до спадкоємців боржника шляхом направлення 12.11.2017 року на адресу Другої кам`янської державної нотаріальної контори першої по кількості претензії, яка, відповідно, долучена до заведеної спадкової справи №652/2017 після померлого, [INFO] [PERSON] . Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Щодо заявленого позивачем прохання застосувати строки позовної давності зазначає, що у встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк Банк заявив претензійні вимоги до спадкоємців боржника шляхом направлення 12.11.2017 року на адресу Другої кам`янської державної нотаріальної контори першої по кількості претензії кредитора, яка, відповідно, долучена до заведеної спадкової справи №652/2017 після померлого, 15.06.2014 року [PERSON] . У зв`язку з цим, строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дім вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 07/16 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 09/10/2020 року - до спливу строку позовної давності. Просить задовільнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 03.03.2021 року позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, зазначаючи, що позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, позивач бажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за Договором №Б/Н від 26.10.2012 р., в розмірі 1507,64 грн. (1458,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в,тч. 1458,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 49,59 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. -заборгованість з пені), а також понесені Позивачем судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.11.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні; Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.12.2020 року витребувано з Другої кам`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної з приводу відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , включаючи відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину; спадкоємців; майно, яке отримане в спадщину (найменування, опис, вартість, частка тощо); дата видачі свідоцтва про право на спадщину. Витребувано від Дніпровської філії Центру надання адміністративних послуг м. Кам`янське інформацію щодо місця проживання померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , та довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого - [INFO] . Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача - адвокат Долгов О.О., в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.08.2011 року, згідно якої отримав відповідно до укладеного договору № DNASRB124051366 від 30.01.2013 року кредит у розмірі 913,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитором у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.01.2014р. (а.с.20, 21). [INFO] позичальник, [PERSON] помер. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на дату смерті позивальника перед банком є заборгованість 5309,72 грн., яка складається з наступного: 1458.05 грн. - заборгованість за кредитом; 3851.67 грн. - заборгованість за відсотками. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № DNASRB124051366 від 30.01.2013 року становить - 3049,62 грн., яка складається з наступного: 637,55 грн, - заборгованість за кредитом; 0,36 грн. - заборгованість за відсотками; 29,22 грн. - заборгованість з комісії; 2382,49 грн. - заборгованість з пені (а.с. 12-14). 07.10.2017 року позивачем було направлено до Другої кам`янської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, на що було отримано відповідь від 14.11.2017 року, з якої вбачається, що претензія банку до спадкоємців померлого [PERSON] отримана Другою кам`янською нотаріальною конторою. На підставі неї було заведено спадкову справу № 652/2017 р. (а.с.195 оберт). 18.07.2019 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу відповідача [PERSON] щодо сплати заборгованості в розмірі 5309,72 грн. за кредитним договором від 30.05.2013 року, як спадкоємця після померлого [PERSON] (а.с. 71, 72). Згідно наданих суду Другою кам`янською державною нотаріальною конторою на ухвалу суду від 18.12.2020 року про витребування доказів, було заведено спадкову справу № 652/2017 р., за претензією ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Довести вимоги кредитора до відома спадкоємців [PERSON] нотаріальна контора не має можливості, в зв`язку з тим, що ніхто із спадкоємців для оформлення спадщини не звертався (а.с.192-198). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216, 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша-друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини перша, третя статті 1268 ЦК України). Також статтею 1241 ЦК України встановлено право осіб на обов`язкову частку у спадщині. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦПК України). Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентовані приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. З відповіді № 18/01-16, наданої 12.01.2020 року Другою кам`янською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 652/2017 за претензією ПАТ КБ «Приватбанк». Спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались (а.с.192-198). Таким чином, свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не видавались. Інших документів, крім претензії кредитора та доданих до неї документів спадкова справа не містить, тому склад спадкового майна та його вартість не встановлено. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, спадкової маси, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором встановленого законом строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вивчивши надані матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо кола спадкоємців, спадкової маси на час відкриття спадщини (спадкової маси), на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та вартості одержаного у спадщину майна спадкоємцями, і що вартість спадкового майна, яке прийнято спадкоємцями, є достатньою для задоволення вимог кредитора та стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна одержаного у спадщину. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. Суд враховує заяву представника відповідача про застосування позовної давності, однак в даному випадку суд не вирішує застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки позовна давність застосовується до обґрунтованого позову. Так, пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, судам роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд встановлює обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивує свої висновки. Таким чином, у випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Outcome: dismissed