Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області; сина - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; прізвище, яке їй було присвоєно після реєстрації шлюбу - [PERSON] , залишити за нею; стягнути з відповідача витрати, понесені нею при поданні позову до суду, а саме судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 2018 року у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вона з відповідачем уклала шлюб. Після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] . Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син - [PERSON] . На перших порах спільного сімейного життя вони намагались налагодити сімейні стосунки, але як виявилось їх шлюб залишився формальністю. Вони, не розуміють один одного, у них різні погляди на життя, між ними постійно виникають сварки, скандали. Проживання з відповідачем стало нестерпним і практично неможливим. Позивачка в судове засідання не з"явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої позивачка просить розгляд справи за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої відповідача вказує, що просить розгляд провести без його присутності, позов визнає. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечать закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Cуд, враховуючи думку учасників процесу викладену в їх заявах адресованих в адресу суду, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 19.06.2018 року був зареєстрований шлюб Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківькій області, актовий запис № 79. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". За час спільного проживання в шлюбі у сторін [INFO] народився син, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] а.с.10). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved