Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою про солідарне стягнення з відповідачів - [PERSON], [PERSON] 16111,49 грн. заборгованості за опалення та підігрів води, які позивач надавав відповідачу згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують послуги. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS], являються споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання шляхом відкриття особового рахунку на ім'я [PERSON]. Опалювальна площа квартири складає 61,3 кв.м. У зв'язку з тим, що відповідачі несвоєчасно та не у повному обсязі сплачують послуги за опалення та підігрів води за період часу з 01.08.2010 року по 01.08.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в загальній сумі 16111,19 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника Василенко А.О. від 17.11.2014 року, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 09.12.2014 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та застосувати строк позовної давності до нарахованої заборгованості. Крім того, відповідач вказує, що нарахована заборгованість не може бути стягнута солідарно, оскільки квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності, а саме: [PERSON] належить 7/12 частини квартири, [PERSON] належить 5/12 частини квартири, тобто відповідачам належить відповідна частка у праві власності. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають однією сім'єю, не пов'язані спільним побутом, використовують належні частки на власний розсуд, у зв'язку з чим повинні відповідати не солідарно, а виходячи із розміру частки у праві власності кожного з них. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу реєстрації, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи про причини невручення: «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Відповідно до довідки Адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Харківській області від 15.10.2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності. [PERSON] належить 7/12 частин квартири [ADDRESS], на підтвердження чого відповідачем надано до матеріалів справи копію свідоцтва про право власності на житло №8-99-197410 від 21.06.1999 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.11.2007 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2012 року у справі № 2033/1619/2012 (провадження №6/2033/25/2012) визнано, що [PERSON] належить на праві власності 5/12 частин квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" № 35945 від 29.08.2014 року та розрахунку заборгованості до неї, [PERSON] є абонентом КП "Харківські теплові мережі" і отримує теплову енергію у вигляді опалення і гарячої води. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, за період з 01.08.2010 року по 01.08.2014 року у відповідачів утворилась заборгованість за опалення та підігрів води у розмірі 16111,19 грн. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" являється юридичною особою і здійснює господарську діяльність Згідно положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у вигляді послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Згідно зі ст.ст. 15, 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 3, п. 6 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" - мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових вимог проживання людей та їх перебування у приміщеннях. Їх якісні та кількісні показники мають відповідати вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, за винятком часу перерв на проведення в установленому порядку ремонтних і профілактичних робіт, ліквідацією наслідків, пов'язаних з дією непереборної сили або аварією. Послуги з централізованого постачання холодної, гарячої води та водовідведення повинні відповідати вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, розрахунковим нормам витрати води у точці розбору, а також нормативам з відведення стічних вод за умови підтримання відповідного стану приміщень будинку та прибудинкової території. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісяця, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 17, п. 18, п. 20, п. 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" - послуги з централізованого водопостачання та водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених нормативів (норм) споживання. У разі відсутності у квартирі засобів обліку, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу. Нарахування за надані послуги виконуються за тарифами, встановленими розпорядженням облдержадміністрації №419 від 25 червня 2001 року, №19 від 18 січня 2002 року, рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради №987 від 10 жовтня 2003 року, №804 від 04 жовтня 2006 року, №693 від 05 листопада 2008 року, постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1757 від 14 грудня 2012 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідачу здійснюється, виходячи з встановлених тарифів. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 30 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" - споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості заявлені позивачем за період з 01.08.2010 року по 01.08.2014 року. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] просила суд застосувати до нарахованої КП "Харківські теплові мережі" заборгованості строк позовної давності. Станом на день звернення до суду КП "Харківські теплові мережі" із вказаним позовом, строк позовної давності вимог позивача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.08.2010 року по 09.09.2011 року сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась за період часу з 10.09.2011 року по 01.07.2014 року в сумі 11123,89 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась за період з 10.09.2011 року по 01.07.2014 року в сумі 11989,1 грн. (при цьому заборгованість за вересень 2010 року розрахована наступним чином: 191,64 грн. (борг за вересень 2010 року) / 30 днів (кількість днів у вересні місяці) = 6,38 грн. (сума боргу за один день вересня місяця); 6,38 грн. х 20 днів (кількість днів прострочки за вересень 2010 року з урахуванням строку позовної давності) = 127,60 грн. (сума боргу за 20 днів просточки у вересні 2010 року). Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної частковій власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Враховуючи, що кожен відповідач, відповідає по зобов'язанням відповідно до своєї частки в праві спільної часткової власності, тому задовольняючи вимоги КП «Харківські теплові мережі» суд вважає необхідним стягнути з кожного з відповідачів заборгованість в дольовому порядку відповідно до розміру їх частки, а саме: з [PERSON] - 6993,63 грн. боргу, з [PERSON] - 4995,54 грн. боргу. Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 175,99 грн. ((11989,1 грн. сума задоволених позовних вимог х 236,5 (121,80 грн. сума сплаченого судового збору + 114,70 грн. сума сплаченого судового збору за подання заяви про видачу судового наказу)) / 16111,19 грн. сума заявлених позовних вимог) з відповідачів. У зв'язку із стягненням з відповідачів заборгованості у дольову порядку, відповідно до розміру часток у квартирі, суд вважає необхідним покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 236,50 грн. Таким чином, у зв'язку з недоплатою позивачем судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь державного бюджету України суми судового збору у розмірі 7,1 грн. пропорційно до розміру позовних вимог.

Outcome: partial