Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТзОВ "ФІНАНС-ЦЕНТР "ПАРИТЕТ" про стягнення коштів за нікчемним правочином. Позовні вимоги мотивує тим, що звернулася до ТзОВ "ФІНАНС-ЦЕНТР "ПАРИТЕТ" за отримання позики у розмірі 65 000 грн. на купівлю квартири і на вимогу відповідача, як на необхідну умову для отримання коштів, 12.01.2010 року уклала договір № № 00182. Консультант Товариства запевнив, що вона може отримати необхідну грошову суму, і чим більший буде її перший внесок, тим меншою буде її річна ставка по кредиту. На виконання умов договору позивач сплатила перший внесок 2600 грн, а 25.05.2010 р. - 1500 грн. При зверненні до відповідача щодо ненадання позики, їй пояснили, що за підписаним договором вона змушена сплачувати щомісячні внески незалежно від того, коли їй видадуть позику, і що позику отримує той клієнт, який здійснив найбільшу кількість платежів. Зазначає, що їй не було надано правдиву, доступну інформацію щодо даного правочину, якби вона була належно поінформована про його зміст та ціну, то не погодилася на підписання вказаного Договору. Згідно Договору відповідач грошей не видає і не кредитує. Вважає що така діяльність відповідача ввела позивача в оману та є елементом нечесної підприємницької практики у вигляді створеної експлуатації пірамідальної схеми, прямо забороненої ЗУ "Про захист прав споживачів", до якої вона була залучена внаслідок укладення угоди 12.01.2010 р. На даний час кошти, внесені у якості чистих платежів позивачу так і не повернуті. Позивач, вважаючи, що угода укладена під впливом обману, з застосуванням нечесної підприємницької практики і є нікчемною, тому звернувся до суду з цим позовом. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТзОВ "ФІНАНС-ЦЕНТР "ПАРИТЕТ" в судове засідання не з'явився, хоч оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду. Виходячи із наведеного, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № 00182 від 12.01.2010 року, укладеного між ТзОВ "ФІНАНС-ЦЕНТР"ПАРИТЕТ" та [PERSON] предметом договору є надання можливості на визначених в договорі та додатках до нього умовах, які є невід`ємними, стати партнером корпорації програми Товариства, метою якої є купівля партнером корпорації програми товару, зазначеного в договорі. Після приділення платіжного доручення партнер корпорації програми, якому приділено це право, отримує письмове повідомлення про їх надання. Приділення платіжного доручення не звільняє від своєчасної оплати щомісячних платежів, зазначених в договорі та додатках до нього. Як вбачається з матеріалів справи, що спірним договором встановлено лише обов`язки партнера. З моменту отримання платіжного доручення з фонду корпорації партнерів, партнер стає боржником по відношенню до корпорації і має обов`язок належним чином забезпечити свій борг згідно з умовами, викладеними у договорі. Товариство як адміністратор корпорації програми, докладе усіх зусиль для того, щоб повернення коштів, які виплачуються з фонду корпорації було належним чином забезпечене. Згідно квитанцій: № ПН389 від 12.02.2010 р. позивачка сплатила 2600 грн, як плату за перший внесок по договору № 00182 та 10032.531.1 від 25.05.2010 р. сплатила 1500 грн. Відповідно до п. 5.1 Умови про надання платіжних доручень для корпорації програми по закінченню формування корпорації партнерів, товариство раз на півтора місяця проводить приділення платіжних доручень. Відповідно до п. 5.2 Приділення платіжних доручень партнеру корпорації програми може відбуватись тільки у випадку, якщо партнер виконує свої зобов`язання перед іншими партнерами і товариством. Договір не містить строків та термінів отримання учасником бажаної суми грошових коштів, не передбачає будь-якої відповідальності відповідача за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання товару учасником групи навіть у разі повної оплати його вартості, право на отримання дозволу мають не всі учасникм пограми, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків. Однак, на даний час кошти, внесені у якості чистих платежів ТОВ «Фінанс-Центр "Паритет" позивачу не повернуто. Аналіз законодавства і умов оспорюваного договору свідчить про те, що зазначена угода укладена сторонами в рамках створеної відповідачем схеми, яка полягає у створенні групи учасників, які бажають придбати товар, зокрема грошові кошти, та які стають учасниками цієї схеми, якою встановлено відповідні механізми, що забезпечують придбання кожним із учасників бажаної суми грошових коштів шляхом сплати внесків невеликими щомісячними платежами. Кінцевим результатом угоди є отримання бажаної суми грошових коштів всіма учасниками за умови дотримання ними встановлених договором умов. Право на отримання грошової суми надається за механізмами, передбаченими договором та відповідно до платежів, здійснених учасником. Із змісту договору випливає, що отримання зазначеної у договорі суми грошових коштів учасниками групи можливе лише за умови дотримання всіма учасниками умов договорів, укладених з кожним з них. Реалізація прав учасника фактично поставлена в залежність від наслідків дій інших учасників, з якими позивач безпосередньо в будь-які правовідносини не вступав, тобто, між ним та іншими учасниками схеми взаємних прав і обов»язків не виникло, що діяльність відповідача у відносинах за цим договором за своїм характером містить ознаки пірамідальної схеми, відповідач здійснює операції фінансовими активами, отримує від учасників програми грошові кошти у вигляді початкового та щомісячних платежів, перерозподіляє отримані грошові кошти в інтересах третіх осіб. Таким чином, умови договору є несправедливими, наслідками якого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків. З матеріалів справи вбачається, що при укладанні зазначеного договору, відповідач, допустивши при цьому нечесну підприємницьку практику, не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та строки його виконання, в договорі використовуються неконкретизовані поняття, внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання бажаної для нього суми грошових коштів, чим порушено вимоги ст. 15 Закону "Про захист прав споживачів", внаслідок чого позивач помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення, уклав цей договір. Із викладеного вбачається, що позивач виконав умови спірного договору Відповідач умов укладеного договору не виконав, чим порушив права позивача як споживача. Відповідач не надав жодних заперечень на позовну заяву. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач надав суду належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в договорі, укладеному позивачкою та"ФІНАНС-ЦЕНТР"ПАРИТЕТ" наявні ознаки нечесної підприємницької практики, яка вводить споживача в оману. Зокрема виплати грошових коштів, здійснені позивачем, не створюють для відповідача будь-яких обов»язків. При цьому, позивач сплачує відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично лише за можливість одержання права на купівлю товару, яке надається не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми. За умовами угоди право отримати товар позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками програми. Отже, наведений вид нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, містить ознаки пірамідальної схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції, включено в умови спірної угоди. Відповідно до п. 2 ч.1, п. 7 ч.3, ч. 6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману, а також забороняється як таке, що вводить в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу чи споживання продукції. Зідно ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон встановив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої, позбавлення споживачів достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення, залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину (сторонами) вимог, які встановленні ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 4 ст.10 ЗУ "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати відшкодування збитків. У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін такого правочину зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин та беручи до уваги те, що за змістом ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з недійсністю, а кожна сторона такого правочину зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що одержала на виконання цього правочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача "ФІНАНС-ЦЕНТР "ПАРИТЕТ" 4100,00 грн. на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно Постанови ВСУ від 23.05.2012 року за положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3 , ч. 6 ст. 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введені в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

Outcome: approved