Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади с.Сновичі в особі [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за ним в порядку спадкування після [PERSON] право власності на середню частку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), загальною площею 1,50 га, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області. Крім того, визнати за ним в порядку спадкування після [PERSON] право власності на середню частку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), загальною площею 1,34 га, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.11.2003 померла його мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина зокрема і на (пай) земельну ділянку площею 1,34 га. Раніше за його матір 06.10.1999 померла його бабця [PERSON], яка була власником земельного паю площею 1,50 га., яку після смерті успадкувала її дочка. Стверджує, що спадщину прийняв він, оскільки вступив в управління майном померлої матері. Проте успадкувати земельну ділянку він не може по тій причині, що ні матір ні бабця не отримали за життя правовстановлюючих документів, оскільки сертифікати на земельні паї були видані після смерті спадкодавців. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, сільський голова подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 471921 стверджується, що [PERSON] померла 27 листопада 2003 року. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 043148 стверджується, що [PERSON] померла 06 жовтня 1999 року. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 043149 стверджується, що [PERSON] помер 18 жовтня 1999 року. Із свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АГ № 041048, витягу з державного реєстру актів цивільного стану про народження № 00120751010, витягу з державного реєстру актового запису про шлюб № 00049476145 вбачається, що позивач доводиться сином померлої [PERSON] та внуком померлої [PERSON] [PERSON] належало право на земельну частку (пай) з землі, яка перебувала у колективній власності спілки селянських господарств "Снович" розміром 1,50 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату серії ЛВ № 0118509 від 22.03.2006. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) з землі, яка перебувала у колективній власності спілки селянських господарств "Снович" розміром 1,34 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату серії РН № 459515, від 12.07.2017. Довідкою [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області від 10.08.2017 № 522 підтверджується, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] [PERSON] успадкувала після смерті смерті чоловіка [PERSON] все його майно. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON], який вступив в управління і володіння майном померлого взявши в користування речі його домашньої обстановки і вжитку та похоронив її за власні кошти. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у видачі такого через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (державний акт виданий після смерті спадкодавця). Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. За ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як вказано у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що сертифікати\~ на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~ видачі державного\~ акта\~ про\~ право\~ власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства,\~ включений до списку, що додається до державного акта на право\~ колективної\~ власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня\~ видачі\~ цього\~ акта,\~ і\~ в\~ разі\~ його\~ смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється\~ за\~ нормами\~ ЦК,\~ у\~ тому\~ числі й у випадку,\~ коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на\~ земельну\~ частку\~ (пай). З огляду на те, що матері та бабці позивача дійсно належало право на земельні частки (паї), що розміщені на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області, позивач спадщину після смерті матері прийняв, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна [PERSON], які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Outcome: approved