Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30 червня 2020 року звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів від 02 серпня 1996 року. В установлений шестимісячний строк вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на це майно їй було відмовлено. Оскільки вона є спадкоємцем першої черги, тому звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею право власності на 1/5 частку зазначеної квартири в порядку спадкування після смерті її батька (а.с.1-2). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 червня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22). Ухвалою судді від 02 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та задоволено клопотання позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна належним чином завірену копію спадкової справи після [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 23-24). 22 липня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та слухання справи за її відсутності (а.с. 30). Ухвалою суду від 22 жовтня 20 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с. 77). Позивач в судове засідання не з`явилася, 03 листопада 2020 року від представника позивача надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. 83). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини в становленні судом [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська від 22 грудня 2001 року за № 685 змінено прізвище неповнолітній [PERSON] на прізвище [PERSON] (а.с.8). 28 березня 1992 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9), який 22 квітня 1998 року було розірвано (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво Серія [NUMBER] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про право власності на кв. [ADDRESS] , зазначена квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до технічного паспорта виготовленого станом на 01 червня 2012 рік [PERSON] належить 1/5+1/5 частки в спірній квартирі, [PERSON] , яка змінила прізвище на Ярочевську 1/5 частки, [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] 1/5 частки та [PERSON] 1/5 частки (а.с. 15-17). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] належить 2/5 частки, [PERSON] -1/5 частка, [PERSON] - 1/5 частка, [PERSON] 1/5 частка квартири [ADDRESS] (а.с.20). 10 грудня 2019 року позивач звернулася з заявою про відкриття спадкової справи після смерті свого батька та отримання свідоцтва про право на спадщину(а.с. 45-46). Приватним нотаріусом Кейтельгіссер О.М. 12 грудня 2019 відкрито спадкову справу спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 41). Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. 14 травня 2020 року роз`яснено позивачу про необхідність надання оригіналу правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини (а.с. 13). З заявою про прийняття спадщини 25 травня 2020 року також звернулась і відповідач [PERSON] (а.с.47). 23 липня 2020 року приватним нотаріусом роз`яснено [PERSON] , що оскільки вона не належить до складу спадкоємців першої черги за законом, як колишня дружина спадкодавця [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на її ім`я (а.с. 58). Право позивача на спадкування не визнає [PERSON] , яка також звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першоюст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно положеньст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідност. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першоїстатті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідност. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ч. 1 ст. 1220 ЦПК України. У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно дост. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначеноЗаконом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат"). Згідно зіст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачу встановленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини на нерухоме майно та їй необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, але через їх відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену частку квартири. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 47,7 кв. м, житловою 27,3 кв.м. , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved