Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Звертаючись до суду з уточненою позовною заявою (ар.с.25-30 т.2), позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 31 березня 2012 року об 11 год.00 хвл. по вул. Трамвайна у м. Стаханові, [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER], не обравши безпечну дистанцію скоїв зіткнення з транспортним засобом Мерседес, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача. Відповідно до постанови Стахановського міського суду від 07.05.2012 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. За фактом заподіяної позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за заявою позивача, бюро судових автотоварознавчих експертиз, провело експертне автотоварознавче дослідження автомобіля позивача Мерседес- Benz. Вартість проведеного експертного автотоварознавчого дослідження склала 700 грн. Згідно висновку № 158-12 від 19.09.2012 року, вартість матеріальних збитків заподіяних позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 66079грн. 01 коп., але з урахуванням зносу складає 41390 грн. Відповідачем ПрАТ "Український Страховий Дім" - страховою компанією, у якій застраховано цивільну відповідальність [PERSON], частково відшкодовано позивачу матеріальні збитки у розмірі 19836 грн.31 коп., заподіяні в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, різниця між відшкодуванням та завданими збитками складає 21553 грн.69 коп. Вважає, що сума 21553 грн.69 коп. має бут стягнута з відповідача ПрАТ "Український Страховий Дім", оскільки загальна сума завданої позивачу матеріальної шкоди не перевищує встановлені ліміти. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності ПрАТ "Український Страховий Дім" за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого. Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Окрім того, позивач зазначила, що відповідно до полісу цивільно-правової відповідальності № АА/5092581 страховик ПрАТ "Український Страховий Дім", страхувальник [PERSON], франшиза складає 510 грн. Вважає, що зазначена сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. В уточненій позовній заяві просить суд: стягнути зі страхової компанії ПрАТ "Український Страховий Дім", на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 21553 грн.69 коп. на відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON]; стягнути солідарно з [PERSON] та страхової компанії ПрАТ "Український Страховий Дім" на користь [PERSON] 5000 грн. - витрати на правову допомогу; стягнути солідарно з [PERSON] та страхової компанії ПрАТ "Український Страховий Дім" на користь [PERSON] 630 грн.90 коп. - витрати на судовий збір, стягнути солідарно з [PERSON] та страхової компанії ПрАТ "Український Страховий Дім" на користь [PERSON] 700 грн.00 коп.- витрати пов'язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 510грн.00коп. - витрати на франшизу згідно страхового полісу, всього стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 28384грн.22коп. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ар.с.85). Позивач надала суду телефонограму, в якій просила розгляд справи провести за її відсутністю (ар.с.86). Згідно ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.11, 31 ЦПК України судом розглянуто позов в межах вимог, викладених в останній уточненій позовній заяві позивача від 11.02.2014р. (ар.с.25-30 т.2). Відповідач [PERSON] його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ар.с.82, 84). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву (ар.с.87), в якій просив справу розглянути за його відсутністю та за відсутністю його довірителя, зазначив, що на своїх наданих суду письмових запереченнях вони наполягають, заперечення страхової компанії ПрАТ "Український Страховий Дім" підтримують. Відповідно до наданих представником відповідача [PERSON] письмових заперечень проти позову зазначено, що в уточненому позові позивач, з вимогами про виплату різниці суми шкоди у розмірі 21553 грн.69 коп. звернувся до відповідача - страхової компанії ПрАТ "Український Страховий Дім". До даних вимог відповідач [PERSON] немає ніякого відношення, до нього вони не звернені. Що стосується вимог до відповідача [PERSON] про стягнення франшизи у розмірі 510 грн. - з даними вимогами відповідач [PERSON] повністю згодний. Окрім того зазначає, що до прийняття судом рішення він дану суму сплатить у повному обсязі, про виплату даної суми він говорив і раніше, він був з нею згодний, у зв'язку з чим спору по даній сумі не має, і у позивача не було необхідності та підстав для звернення по виплаті даної суми до суду, оскільки відсутній предмет спору. У зв'язку з викладеним, у позивача була відсутня необхідність нести судові витрати по зверненню до суду про стягнення з [PERSON] суми франшизи, була відсутня необхідність наймати адвоката за 5000 грн. Тобто вважає, що відповідач не повинен нести додаткові витрати позивача по сплаті судового збору та послуг, за надання правової допомоги. Що стосується витрат позивача на проведення автотоварознавчої експертизи, то дані витрати не пов'язані з тим, що до теперішнього часу позивач не отримав від відповідача [PERSON] суму франшизи, відповідно дані обставини також виключають участь [PERSON] у витратах позивача на сплату даної експертизи. В уточненому позові, у прохальній частині шість пунктів, у яких позивач зазначає, про що просить суд. Вимоги позивача до відповідача [PERSON] обмежені тільки стягненням франшизи (510 грн.), при цьому у пункті 6 прохальної частини позову позивач просить стягнути з відповідачів усього 28384 грн.22 коп. Висновок: арифметичні вимоги позивача по його 6 пунктам необґрунтовані та суперечать один одному, при розгляді заявлених позовних вимог суд самостійно не вправі міняти вимоги, а повинен буде розглядати ті вимоги, які зазначені у позові, тому не зрозуміло, як дані вимоги взагалі розглядати, коли пункт 6 суперечить іншими пунктам прохальної частини позову У прохальній частині позову у пунктах 2, 3 та 4, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти у солідарному порядку з другим відповідачем - страховою компанією ПрАТ "Український Страховий Дім". В даній частині позовні вимоги також вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст.1190 ЦК України, солідарна відповідальність наступає, внаслідок спільного заподіяння шкоди. В частині не виплати зі сторони страхової компанії позивачці грошей, вини відповідача [PERSON] не має, оскільки [PERSON] та страхова компанія були сторонами договору страхування, а саме страхова компанія несла відповідальність перед третіми особами за винні дії [PERSON] щодо вчинення ДТП. Вважає, що саме страхова компанія визначає суму шкоди від ДТП та розраховує суму необхідних виплат, у рамках страхового ліміту - 50 000 грн., а [PERSON] зі своєї сторони до рішення про проведення виплат, або не про проведення виплат, а також щодо розміру виплат не має ніякого відношення. Вважає, що у даному випадку відповідач [PERSON] не повинен нести витрати по оплаті послуг адвоката, якого наймав позивач з приводу надання йому правової допомоги для стягнення суми зі страхової компанії. Така ж позиція з приводу сплати послуг за проведення експертизи зі сторони позивача, а також сплати судового збору. У даній частині позову заявлені позивачем вимоги вважає необґрунтованими. Що стосується вимог позивача про стягнення на її користь грошей з страхової компанії, то з даною частиною позовних вимог представник відповідача [PERSON] також не згодний, оскільки рішення про виплату грошей, їх розмір, визначає страхова компанія, якій і належить первинне право проводити оцінку розміру заподіяної відповідачем [PERSON] позивачу матеріальної шкоди. В свою чергу, у випадку незгоди з встановленою сумою, позивач має право самостійно провести експертне дослідження та встановити суму шкоди самостійно, але у такому випадку позивач зобов'язаний звернутися до суду з позовом до страхової компанії та доказувати суду, що встановлена ним сума є вірною, а встановлена сума страховою компанією - невірна. У поданому позивачем позові немає жодного доказу того, що позивачем правильно визначена сума шкоди, а страховою компанією ні. Вважає, що позивачем невірно вибраний предмет спору, що і вплинуло на відсутність необхідних у справі доказів правоти позивача. Вважає, що дана частина позовних вимог також є необґрунтованою. По результатам розгляду уточнених позовних вимог просить суд відмовити у повному обсязі, про що ухвалити рішення. Представник відповідача ПрАТ "Український Страховий Дім" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ар.с.83). Представник відповідача надав суду клопотання (ар.с.88), в якому просив справу розглянути за його відсутністю, зазначив, що доводи наведені в запереченнях проти позову підтримують у повному обсязі. Відповідно до наданих відповідачем ПрАТ "Український Страховий Дім" письмових заперечень (ар.с.73-74), відповідач ПрАТ "Український Страховий Дім" позовні вимоги позивача не визнає у повному обсязі. У письмових запереченнях проти позову зазначив, що як вбачається з матеріалів справи 31.03.2012 року приблизно об 11 год.10 хвл. у м. Стаханові Луганської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "ВАЗ 210994", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль марки "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав технічні пошкодження. Постановою Стахановського міського суду Луганської області від 07.05.2012 року винним у скоєнні ДТП був визнаний [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Український Страховий Дім" за полісом (договором) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5092581 (далі за текстом поліс № АА/5092581). Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004року №1961-IV (надалі за текстом - Закон України № 1961-IV), встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 2 полісу №АА/5092581 встановлені наступні ліміти відповідальності відповідача: - за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - 100000, 00 грн.; - за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000,00 грн. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Частиною 1 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" встановлено, що оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угод та за згодою сторін. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Статтею 29 Закону України № 1961-IV встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. З метою визначеності вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля марки "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER] у ДТП, відповідачем було замовлено у ТОВ "Expertum-AVE" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №10076/10 від 29.10.2010 року, виданий Фондом державного майна України) проведення відповідного автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Звіту № 380 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі за текстом - Звіт №380), проведеного ТОВ "Expertum-AVE", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням зносу складає 20346,31 грн. У п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначається, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Пунктом 5 Полісу АА/5092581 встановлена франшиза в розмірі 510,00 грн. 15.11.2012 року Страховиком прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 19836,31 грн. та складено відповідний страховий акт № АА/5092581/1, на підставі якого було здійснено виплату страхового відшкодування в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №153 від 16 листопада 2012року. Позивачем до суми заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди включена сума пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 21.08.2012р. по 16.11.2012р. Згідно розрахунку пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування відповідно до ст.36.5 Закону України № 1961-IV, розмір пені складає 717,37 грн. Саме ця сума була додана до суми страхового відшкодування, та перерахована на картковий рахунок позивача (платіжне доручення № 153 від 16.11.2012 року на суму 20553,68 грн., де 19836,31 грн. - сума страхового відшкодування; 717,37 грн. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 21.08.2012 р. по 16.11.2012р.). З огляду на вищезазначене страховиком виконано у повному обсязі зобов'язання перед [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування і пені за несвоєчасне здійснення виплати. Посилання позивача на висновок спеціаліста №158-12 від 19.09.2012 року, де сума матеріального збитку є значно більшою, ніж у звіті № 380, проведеного ТОВ "Expertum-AVE", вважають необґрунтованими, оскільки проведено це дослідження було 6 місяців потому, без виклику представника страховика. Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 25.04.2012 року до звіту № 380, та підписаного довіреною особою позивача [PERSON], позивач погодилась з переліком пошкоджень вказаних в протоколі. В подальшому позивачка не зверталась до ПрАТ "Український Страховий Дім" з повідомленням про виявлення яких би то ні било прихованих ушкоджень. Тому взагалі не зрозуміло, звідки взялися ті пошкодження та чи мають вони відношення до даної ДТП. Крім того, позивачем не надано жодного документа, що підтверджує факт здійснення відновлювального ремонту, та витрату нею цих коштів. Також зазначили, що відповідно до ст.ст.56, 84 ЦПК України витрати на правову допомогу мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі у розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Відповідно до матеріалів справи, позивач не надала погодинного розрахунку наданої правової допомоги із врахуванням вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та кримінальних справах" від 20.12.2011 року № 4191-VI. Взагалі жодного документу, який би підтверджував надання правової допомоги позивачу у матеріалах судової справи не міститься. На підставі зазначеного просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ "Український страховий дім" відмовити. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності судом встановлені наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Ніким не заперечується та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України судом вважається доведеним, що: - 31 березня 2012 року об 11-10год. [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994 державний номер [NUMBER], по вул.Трамвайна, м.Стаханова, здійснив зіткнення з автомашиною "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керування позивача, що підтверджується довідкою №8984807 від 18.04.2012р.(ар.с.18-19 т.1). - Постановою Стахановського міського суду від 07 травня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.03.2012 року (ар.с.14-15 т.1). - В результаті ДТП автомобіль марки "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав технічні пошкодження. - На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Український Страховий Дім" за полісом (договором) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5092581 (ар.с.82 т.1). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до пункту 2 полісу №АА/5092581 (ар.с.82 т.1) встановлені наступні ліміти відповідальності відповідача: - за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - 100000, 00 грн.; - за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000,00 грн. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Частиною 1 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" встановлено, що оцінка майна проводиться у випадках встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угод та за згодою сторін. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Статтею 29 Закону України № 1961-IV встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. З метою визначеності вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля марки "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER] у ДТП, відповідачем (страховою компанією) було замовлено у ТОВ "Expertum-AVE" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №10076/10 від 29.10.2010 року, виданий Фондом державного майна України (ар.с.129 т.1) проведення відповідного автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Звіту № 380 від 28.04.2012р. (ар.с.112-118 т.1). про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER], проведеного ТОВ "Expertum-AVE", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням зносу складає 20346,31 грн. У п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначається, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Пунктом 5 Полісу АА/5092581 встановлена франшиза в розмірі 510,00 грн.(ар.с.82 т.1). 15.11.2012 року Страховиком прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 19836,31 грн. та складено відповідний страховий акт № АА/5092581/1 (ар.с.109 т.1), на підставі якого було здійснено виплату страхового відшкодування в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №153 від 16 листопада 2012року .(ар.с.111 т.1). Також позивачу відповідачем ПрАТ "Український Страховий Дім" була виплачена сума пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 21.08.2012р. по 16.11.2012р. Згідно розрахунку пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування відповідно ст.36.5 Закону України № 1961-IV, розмір пені складає 717,37 грн. Саме ця сума була додана до суми страхового відшкодування, та перерахована на картковий рахунок позивача відповідно до платіжного доручення № 153 від 16.11.2012 року на суму 20553,68 грн., де 19836,31 грн. - сума страхового відшкодування; 717,37 грн. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 21.08.2012 р. по 16.11.2012р. (ар.с.111 т.1). В позовній заяві позивач посилається на висновок №158-12 від 19.09.2012 року експертного автотоварознавчого дослідження по факту дорожньо-транспортної пригоди 31 березня 2012 року, яким встановлено розмір заподіяної шкоди позивачу в результаті пошкодження автомашини "Мерседес", державний реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 41390грн (ар.с.25-31 т.1). Разом з цим суд вважає посилання позивача на висновок спеціаліста №158-12 від 19.09.2012 року, де сума матеріального збитку є значно більшою, ніж у звіті № 380, проведеного ТОВ "Expertum-AVE" необґрунтованими, оскільки проведено це дослідження було майже 6 місяців потому, а саме 19.09.2012р. (ар.с.25 т.1) та без виклику представника страховика. Разом з цим відповідно до п 33.3. ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 25.04.2012 року до звіту № 380, даний протокол підписаний довіреною особою позивача [PERSON] Таким чином позивач погодилась з переліком пошкоджень вказаних в протоколі (ар.с.119-120 т.1). Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 03.04.2012 року позивачка уповноважила саме [PERSON] представляти її інтереси щодо питань, що її стосуватимуться зі страховими компаніями (ар.с.216 т.1). Будь-яких доказів з приводу того, що в подальшому позивачка зверталась до ПрАТ "Український Страховий Дім" з повідомленням про виявлення яких би то ні било прихованих ушкоджень, [PERSON] суду не надала. Таким чином є незрозумілим звідки взялися ті пошкодження, що відображені у висновку №158-12 від 19.09.2012 року експертного товарознавчого дослідження та чи мають вони відношення до даної ДТП. Крім того, позивачем не надано жодного документа, який би підтверджував факт здійснення нею відновлювального ремонту, та витрату нею коштів в сумі 41390грн., про які йде мова у висновку №158-12 від 19.09.2012 року (ар.с.25-31 т.1). З огляду на вищезазначене страховиком виконано у повному обсязі зобов'язання перед [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування і пені за несвоєчасне здійснення виплати. Позивачка жодним чином не довела суду, що розрахована сума відповідно до висновку №158-12 від 19.09.2012 року є вірною, а розрахунок проведений ТОВ "Expertum-AVE" та відображений у Звіті № 380 від 28.04.2012р. (ар.с.112-118 т.1) виконано невірно. Позивачка у позові навіть про це нічого не зазначає, не вказує на те, що вона не згодна із Звітом № 380 від 28.04.2012р. та чому. У поданому позивачем позові немає жодного доказу того, що нею правильно визначена сума шкоди, а страховою компанією ні. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Беручи до уваги докази, надані сторонами, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача до ПрАТ "Український Страховий Дім" не підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] на її користь суми франшизи в розмірі 510, 00 грн., то дані позовні вимоги відповідачем [PERSON] визнаються, але будь-яких доказів щодо сплати даної суми позивачці, відповідачем суду на час розгляду справи не надано. Відповідно п.36.6. ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення на її користь з [PERSON] суми франшизи в розмірі 510,00грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, за доводами [PERSON], суд приходить до наступного. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, у т.ч. відносяться витрати на правову домовому, витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Відповідно до позовної заяви, позивачка просила суд стягнути з відповідачів понесені нею витрати по оплаті судового збору в сумі 630, 90грн., правової допомоги - 5000грн., проведення експертизи - 700грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88 ЦПК України, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. Це означає, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, які оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Надана позивачем розрахункова квитанція № 176301 від 28.09.2012року (ар.с.43 т.1), зазначає суму розрахунку (за змістом квитанції) та не є платіжним документом, підтверджуючим фактичну оплату зазначеної позивачем суми по оплаті правової допомоги. Крім того, суд звертає увагу на те, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VI, який набрав чинності з 01.01.2012року. Між тим, в матеріалах справи відсутній звіт про надання правової допомоги, або розрахунок оплати роботи особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та ін., з урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» щодо граничного розміру компенсації, що є підставою для такої компенсації. Надані позивачем угоди про надання правової допомоги не містять домовленості сторін щодо суми гонорару, п.2 угод (а.с.44, 92 т.1). Окрім цього з матеріалів справи не вбачається, що будь-який адвокат залучався до участі у справі як особа, що надає правову допомогу за правилами, передбаченими ст.ст. 12, 56 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для компенсації понесених позивачем витрат на юридичну допомогу. Тим більше, що суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача. Витрати, понесені позивачкою у зв'язку з виконанням автотоварознавчого висновку, відповідно до ст.79 ЦПК України не можуть бути віднесені до витрат пов'язаних з розглядом справи, т.я. вказаний висновок не є безпосередньо судовою експертизою. Окрім цього, при розгляді справи суд дійшов висновку, що вимоги позивача до ПрАТ "Український Страховий Дім" задоволенню не підлягають. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 51, 00грн.

Outcome: partial