Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

21 лютого 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - державного акту серії [NUMBER] від 15 травня 1996 року на земельну ділянку площею 0,21 га, розташовану в [ADDRESS]. В обґрунтування своєї заяви вказує, що на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської Ради народних депутатів від 02 квітня 1996 року № 57-е йому була передана у власність земельна ділянка площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення, 15 травня 1996 року було видано Державний акт на право приватної власності щодо вищевказаної земельної ділянки, однак в останньому його прізвище помилково зазначено як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», що нині перешкоджає йому в розпорядженні цим майном. Крім цього, некоректно була переведена з російської мови назва вулиці [ADDRESS]. Оскільки внесення відповідних змін до Державного акту нині неможливе, він був змушений звернутися до суду із цією заявою. Заявник [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились. Представник заявника звернулась до суду із заявою, в якій вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі, просила встановити факт належності [PERSON] вищевказаного державного акту, та справу розглянути за його відсутності. Заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області свого представника в судове засідання не направила, однак звернулася до суду із заявою в особі відділу, в якій просила вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог, та на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, зі змісту копії, та оглянутого судом оригіналу Державного акту серії [NUMBER] від 15 травня 1996 року підтверджується належність заявнику [PERSON] земельної ділянки площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, натомість в графі зазначення анкетних даних власника, прізвище останнього зазначено як «[PERSON]» (а.с. 8). Підстави, з яких заявник був змушений звернутися до суду підтверджуються змістом листа відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області від 01.02.2017 року № Л-278/0-210/6-17, яким заявнику роз'яснено про неможливість виправлення даної помилки у Державному акті у зв'язку із втратою чинності Інструкції "Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325 (а.с. 9). За даними Миколаївської сільської ради від 15 березня 2017 року № 284/04.08-04.03, на ім'я [PERSON] дійсно було видано державний акт на парво власності на земельну ділянку [NUMBER]. Відповідно до статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з п. 4.1, 4.4 Інструкції "Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту. Разом з тим, вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року № 537. За такого заявник позбавлений можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу. З досліджених документів, суд дійшов висновку про належність зазначеного правовстановлюючого документу заявнику [PERSON]. Враховуючи наведене, та встановивши, що іншим чином як встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу довести свої права щодо цього майна заявник не має можливості, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню Враховуючи викладене,

Outcome: approved