Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 07 липня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 1178. Рішенням Черкаського районного суду від 20 грудня 2012 року у справі № 2320/394720/12 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2013 року у справі № 712/7632/13 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всії видів заробітку, починаючи з 22 січня 2013 року по день повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2013 року у справі № 712/7632/13 20 червня 2013 року видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Матейчук О.В. від 09 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52855209 з примусового виконання виконавчого листа № 712/633/13-ц, виданого 20 червня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 травня 2020 року у справі №712/3500/20, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, змінено розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 лютого 2013 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л.С., відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів виконувались неналежним чином. Враховуючи викладене, позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 207 року по 09 вересня 2020 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2020 року відкрите провадження у справі та призначено судове засідання. Відповідачем надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю а безпідставністю. Зазначив, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2013 року у справі № 712/7632/13 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всії видів заробітку, починаючи з 22 січня 2013 року по день повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 травня 2020 року у справі №712/3500/20, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено; змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 лютого 2013 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів виконуються належним чином. Зазначив, що державним виконавцем стягнуто з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів. На його утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача - адвокат Кухаренко О.В. звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її та позивача участі. Державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л.С. в судове засідання не зявилась, про дату час і місуе судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила; надала суду матеріали виконавчого провадження ВП №52855209 з примусового виконання виконавчого листа № 712/633/13-ц, виданого 20 червня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси для їх дослідження судом безпосередньо в судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Кухаренко О.В. та державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л.С., надали суду розрахунок, згідно якого розмір пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів становить 66051 гривень 93 копійки та пояснили, що вказаний розрахунок перевірений позивачем та державним виконавцем. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №52855209 з примусового виконання виконавчого листа № 712/633/13-ц, виданого 20 червня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 07 липня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 1178. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 18 червня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 18 червня 2008 року в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідний актовий запис за №717(а.с.43). Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2012 року у справі № 2320/3947/2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 липня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 827, - розірвано. (а.с.44). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2013 року у справі № 712/7632/13 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всії видів заробітку, починаючи з 22 січня 2013 року по день повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2013 року у справі № 712/7632/13 20 червня 2013 року видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Матейчук О.В. від 09 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52855209 з примусового виконання виконавчого листа № 712/633/13-ц, виданого 20 червня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 травня 2020 року у справі №712/3500/20, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 30 липня 2020 року, змінено розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 лютого 2013 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л.С., відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів виконувались неналежним чином. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного суду України в справі № № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року, «Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд першої інстанції застосував саме таке правило та реалізував своє право на зменшення розміру пені, дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами, та здійснивши їх правову оцінку, відповідно до частини другої статті 196 СК України у редакції, чинній на час розгляду справи в суді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії", заява N 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії", заява N 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява N 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява N 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі "С. В. проти Сполученого Королівства", заява N 20166/92, § 36). З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, ВеликаПалата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження N 14-37цс18), проте помилковонаведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.». Відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно розрахунку головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Л.С., відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів виконувались неналежним чином. Враховуючи викладене, позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 207 року по 09 вересня 2020 року. Розмір пені за неналежне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за період з 01 липня 2017 року по 09 вересня 2020 року становить: - серпень 2017 року - 1937гривень 66 копійок х 1% х 92 дні = 1782 гривні 65 копійок; - вересень 2017 року - 1937 гривень 66 копійок х 1% х 153 дні = 1937 гривень 66 копійок; - жовтень 2017 року - 1937 гривень 66 копійок х 1% х151 день = 1937гривень 66 копійок; - листопад 2017 року - 2138 гривень 33 копійки х 1% х151 день = 2138 гривень 33 копійки; - грудень 2017 року - 2138 гривень 33 копійки х 1% х 182 дні = 2138 гривень 33 копійки; - січень 2018 року - 2138 гривень 33 копійки х1% х 181 день = 2138 гривень 33 копійки; - лютий 2018 року - 2262 гривні х1% х 242 дні = 2262 гривні; - березень 2018 року - 2262 гривні х 1% х 275 днів = 2262 гривні; - квітень 2018 року - 2262 гривні х 1% х 244 дні = 2262 гривні; - травень 2018 року - 2504 гривні 33 копійки х 1% х 214 днів = 2504 гривні 33 копійки; - червень 2018 року - 2504 гривні 33 копійки х 1% х 183 дні = 2504 гривні 33 копійки; - липень 2018 року - 2504 гривні 33 копійки х 1% х 153 дні = 2504 гривні 33 копійки; - серпень 2018 року - 2444 гривні 33 копійки х 1% х 122 дні = 2444 гривні 33 копійки; - вересень 2018 року - 2444 гривні 33 копійки х 1% х 91 день = 2444 гривні 33 копійки; - жовтень 2018 року - 2444 гривні 33 копійки х 1% х 61 день = 1491 гривня 04 копійки; - листопад 2018 року - 2655 гривень 66 копійок х 1% х 30 днів = 796 гривень 69 копійок; - грудень 2018 року - 0 гривень; - січень 2019 року - 0 гривень; - лютий 2019 року - 0 гривень; - березень 2019 року - 0 гривень; - квітень 2019 року - 1730 гривень 33 копійки (2730 гривень 33 копійки - 1000 гривень) х 1% х 61 = 1055 гривень 50 копійок; - травень 2019 року - 1382 гривні 66 копійок (2882 гривні 66 копійок -1500 гривень) х 1% х 31 день = 428 гривень 62 копійки; - червень 2019 року - 2882 гривні 66 копійок х 1% х 61 день = 1758 гривень 42 копійки; - липень 2019 року - 2882 гривні 66 копійок х 1% х 62 дні = 1787 гривень 24 копійки; - серпень 2019 року - 2907 гривень 33 копійки х 1% х 61 день = 1773 гривні 47 копійок; - вересень 2019 року - 2907 гривень 33 копійки х 1% х 91 день = 2645 гривень 67 копійок; - жовтень 2019 року - 2907 гривень 33 копійки х 1% х 122 дні = 2907 гривень 33 копійки; - листопад 2019 року - 3202 гривні 33 копійки х 1% х 134 дні = 3202 гривні 33 копійки; - грудень 2019 року - 3202 гривні 33 копійки х 1% х122 дні = 3202 гривні 33 копійки; - січень 2020 року - 3202 гривні 33 копійки х 1% х 155 днів = 3202 гривні 33 копійки; - лютий 2020 року - 3236 гривень 33 копійки х 1% х 124 дні = 3236 гривень 33 копійки; - березень 2020 року - 3236 гривень 33 копійки х 1% х 95 днів = 3074 гривні 51 копійка; - квітень 2020 року - 3236 гривень 33 копійки х 1% х 64 дні = 2071 гривня 25 копійок; - травень 2020 року - 6698 гривень х 1% х 34 дні = 2277 гривень 32 копійки; - червень 2020 року - 3364 гривні 66 копійок х 1% х 3 дні = 100 гривень 93 копійки. Всього: 66 051 гривня 93 копійки. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповіно до ч.2 ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено наступне: «На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.» На підтвердження розміру фактично понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні документи: - договір про надання професійної правничої допомоги № 2020/42 від 18 серпня 2020 року, - завдання № 1 до договору від 18 серпня 2020 року; - рахунок № 2020/42 від 18 серпня 2020 року; - виписку АТ КБ « Приватбанк» за період з 22 серпня 2020 рку по 22 серпня 2020 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з вказаною позовною заявою звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. Згідно п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.3) ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, 66 051 гривня 93 копійки (позовні вимоги, які підлягають задоволенню) відповідають 83,98% від заявленої ціни позову - 78648 гривень 27 копійок, отже, саме такий відсоток від понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 3359 гривень 20 копійок (83,98% від суми 4000 гривень). На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, згідно ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192,196 СК України та

Outcome: partial