Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18.10.2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3211. За час спільного проживання у сторін народилось двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх шести років сімейне життя між позивачем і відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. У кожного різні погляди на життя, різні вподобання. Сторони не одноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом, просить суд шлюб розірвати та визначити місце проживання дітей. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подала до суду заяву про зміну предмета позову. Від вимог про визначення місця проживання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відмовляється, оскільки як зазначила у позовній заяві, сімейне життя у сторін не склалося. Постійні конфлікти, суперечності у характерах, різні погляди на життя та інше привели до фактичного припинення шлюбних відносин. Відмову від визначення місця проживання дітей, позивач, мотивує тим, що сторони добровільно на паритетній основі, за своєю згодою вирішили, з ким із сторін проживатимуть діти. Крім цього позивач подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує. Просить позов задоволити. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 18.10.2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3211. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 06.04.2015 року вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З заяви позивача від 06.04.2015 р. вбачається, що вона остаточного визначилась та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Спорів з приводу місця проживання дітей та поділу майна сторони не мають. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй її теперішнє прізвище "[PERSON]", а тому, суд прийшов до переконання, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище, змінене нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу - "[PERSON]". За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved