Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

28 жовтня 2015 року позивачі звернулись до суду із позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, а саме: просять визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1181 від 12.12.2014р. "Про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільненого житлового приміщеня", яким [PERSON] надано однокімнатну квартиру №70, житловою площею 26,6 кв.м., по вул.Лазурній, 5 корп. 10, на склад сім'ї з 2 осіб (вона та сестра); та зобов'язати виконавчий комітет Миколаївської міської ради надати [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру, розташовану не нижче другого поверху та не вище чевертого поверху будинку у Заводському районі м.Миколаєва, житловою площею не менше 30,3 кв.м. загальною площею не менше 51,2 кв.м., обладнану кухнею не менше 7,8 кв. м. та балковном площею не менше 2,4 кв.м.; зобов'язати відповідача здійснити оплату за проживання позивачів в готелі "Турист". В обґрунтування позову зазначено, що позивачам на праві власності належала квартира [ADDRESS]. 12.05.20144р. у житловому будинку по вул.Лазурна, 40 трапилась надзвичайна ситуація, внаслідок якої позивачі втратили можливість проживання у квартирі. Постановою КМУ від 12.05.2014р. виділено Миколаївській облдержадміністрації кошти для здійснення невідкладних заходів з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, в тому числі для придбання квартир мешканцям, які потребують відселення. На виконання вказаної постанови, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.12.2014р. позивачам надано 1-кімнатну квартиру №70 житловою площею 26,6 кв.м., по вул.Лазурній, 5 корп. 10 у м.Миколаєві. Однак, із вказаним рішенням позивачі не згодні, так як вважають, що їм має бути виділена квартира, що повинна відповідати жилій площі та кількості кімнат, якими володіли позивачі до надзвичайної події. Площа наданого житла має відповідати нормам Житлового кодексу України, згідно яких встановлена норма жилої площі на одну особу у 13,65 кв.м. Крім того, [PERSON] хворіє на психічне захворювання, та не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім'ї та у квартирах на нижніх поверхах. На підставі викладеного, просить визнати оскаржуване рішення відповідача протиправним та скасувати його, зобов'язати надати позивачам квартиру, яка б відповідала зазначеним вимогам нормативно-правових актів. Ухвалою суду від 16.12.2015р. позовні вимоги в частині зобов'язання здійснити оплату за проживання позивачів у готелі "Турист", залишені без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON], та представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримали позовні вимоги. Крім того, позивач вказала, що не згодна на переобладнання квартири на двокімнатну, так як одна кімната у порушення санітарно-будівельних норм залишиться без вікон та без доступу свіжого повітря. Представник відповідача [PERSON] вказала, що не згодна із позовом. Пояснила, що було прийнято рішення про придбання квартир для постраждалих від надзвичайної ситуації у житловому комплексі "Рів'єра", та розподіляли квартири виходячи із загальної площі житла, яке постраждалі втратили. Можливості надати позивачам саме двокімнатну квартиру, не було, позивачам запропоновано переобладнати квартиру у двокімнатну. Відповідачем були здійснені всі заходи для надання житла позивачам, роз'яснено право при вселенні до квартири стати на квартирний облік та в подальшому поліпшити умови проживання. Крім того, на даний час відсутнє інше житло, яке б відповідало тим запитам, на які посилаються позивачі. Суд, вислухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS], по 1/2 частині за кожною /а.с. 5,6/. Згідно технічного паспорту, вказана квартира складалась із 2 кімнат, житловою площею 30,3 кв.м., у тому числі: перша кімната - 18,9 кв.м., друга кімната - 11,4 кв. м., коридор - 4,0 кв.м., кухня - 7,8 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна - 2,6 кв.м., коридор - 3,1 кв.м., балкон 2,4 кв.м. Загальна площа квартири - 51,2 кв.м. Квартира розташована на 4 поверсі /а.с. 7/. 12.05.2014р. у будинку 40 по вул. Лазурній у м.Миколаєві сталась надзвичайна ситуація, внаслідок якої частина будинку була зруйнована, в тому числі і квартира позивачів. Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.06.2014р., позивачі включені до списку постраждалих та загиблих осіб від надзвичайної ситуації, яка сталась 12.05.2014р. /а.с. 14-16/. Згідно розпорядження КМУ від 21.05.2014р. №528-р Миколаївській облдержадміністрації були виділені кошти для здійснення невідкладних заходів з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, що сталась 12.05.2014р., в тому числі на придбання квартир мешканцям, які потребують відселення. На підставі вказаного розпорядження, розпорядженням міського голови м.Миколаєва від 15.07.2014р. створена комісія з питань формування пропозицій щодо розподілу житла громадянам, які потребують відселення з 3 та 4 під'їздів житлового будинку №40 по вул.Лазурній. Відповідно до рішення комісії з питань формування пропозицій щодо розподілу житла громадянам, які потребують відселення з 3 та 4 під'їздів житлового будинку №40 по вул.Лазурній, від 23.09.2014р., затверджено надання позивачам 1-кімнатної квартири №70 загальною площею 53,6 кв.м. по вул.Лазурній, 5 корп.10 /а.с. 12/. Вказане рішення стало підставою для затвердження виконкомом Миколаївської міської ради 26.09.2014р. розподілу квартир у житловому будинку по вул.Лазурній, 5 корп.10 /а.с. 13/. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1181 від 12.12.2014р. "Про поліпшення житлових умов громадян і надання їм звільненого житлового приміщення", [PERSON] надано 1-кімнатну квартиру №70 житловою площею 26,6 кв.м. по вул.Лазурній, 5 корп. 10 на склад сім'ї 2 особи (вона, сестра) /а.с. 4/. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст. 84 Кодексу цивільного захисту, постраждалий внаслідок надзвичайної ситуації - це особа, якій заподіяно моральну, фізичну або матеріальну шкоду внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків. Заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації включають: 1) надання (виплату) матеріальної допомоги (компенсації); 2) забезпечення житлом. Згідно ч.1,2 ст. 86 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення житлом постраждалих, житло яких стало непридатним для проживання внаслідок надзвичайної ситуації, здійснюється місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування та субєктами господарювання шляхом: 1) надання житлових приміщень з фонду житла для тимчасового проживання; 2) позачергового надання житла, збудованого за замовленням місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та субєктів господарювання; 3) будівництва житлових будинків для постраждалих; 4) закупівлі квартир або житлових будинків. Будівництво або закупівля житлових будинків чи квартир для постраждалих, які проживали в будинках державного або комунального житлового фонду, здійснюється за рахунок державних коштів, виділених на зазначені цілі, з урахуванням площі жилих (нежилих) приміщень та кількості кімнат, якими володів постраждалий. Згідно п.п.6 п."б" ч.1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування", до відання виконавчих органів місцевих рад віднесено надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату. Таким чином, позивачі, як постраждалі внаслідок надзвичайної ситуації, житло яких стало непридатним для проживання, мають право на забезпечення житлом з урахуванням площі жилих (нежилих) приміщень та кількості кімнат, якими вони володіли, а відповідач зобов'язаний надати їм таке житло. Прийняття виконавчим комітетом Миколаївської міської ради рішення про надання позивачам однокімнатної квартири, суперечить вищенаведеним нормам законодавства. Крім того, відповідачем не враховано, що [PERSON] хворіє психічним захворюванням та не може проживати в одній кімнати із членами своєї сім'ї та у квартирах на нижніх поверхах, що підтверджується медичним висновком /а.с. 17/, та передбачено наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.02.1985р. "Про затвердження переліку хронічних захворювань, при яких особи, що хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, не можуть проживати в комунальній квартирі, або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї". Доводи представника відповідача про відсутність на даний час іншого житла, не спростовують доводів позивачів та не звільняє від обов'язку виконання вищевказаних нормативно-правових актів. А посилання на можливість переобладнання однокімнатної квартири на двокімнатну, жодними належними та допустимими доказами не обгрунтовані та суперечать вищенаведеним нормам ст. 84,86 Кодексу цивільного захисту. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають віднесенню на рахунок держави.

Outcome: approved