Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою в якій просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частину земельної частки (паю) у розмірі 4,91 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території [PERSON] міської ради, Богодухівського району Харківської області, на яку відповідно до рішення Богодухівського районного суду від 07 липня 2003 року визнано право власності за [PERSON], який помер 11 липня 2012 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 липня 2012 року помер [PERSON]. Спадкоємцями за законом є онук [PERSON] на ? частину спадщини, син [PERSON] на ? частини спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Батько [PERSON] [PERSON] [PERSON] помер 27.05.2004 року, тобто раніше відкриття спадщини після смерті [PERSON], а тому обовязкова частка в спадковому майні після смерті [PERSON] для [PERSON] становить ?. Спадкове майно, яке не оформлено, складалося з земельної частки (паю) з земель сільськогосподарського призначення на території [PERSON] міської ради, Богодухівського району. Право на дану земельну частку (пай) площею 4,91 умовних гектарів [PERSON] отримав на підставі рішення Богодухівського районного суду від 07 липня 2003 року, так як був членом КСП «Перемога». Згідно з розпорядженням [PERSON] РДА № 1088 від 08 листопада 2007 року після смерті [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території [PERSON] міської ради за межами населеного пункту для подальшого виготовлення державного акту на право власності на землю. Але належним чином оформити право власності на вищевказану земельну ділянку [PERSON] не встиг в звязку зі смертю, та не виготовив на своє імя державний акт на право власності на земельну ділянку. [PERSON] звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про оформлення вищевказаного спадкового майна після смерті [PERSON] на своє імя. В [PERSON] державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу та оформлено частину спадкового майна. Для оформлення спадкового майна - земельної частки (паю) необхідно було надати правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві. Але виявилося, що при житті [PERSON] не встиг оформити право власності на своє імя та отримати державний акт на земельну ділянку. Тому [PERSON] державною нотаріальною конторою було надано відповідь про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину і рекомендовано в судовому порядку визнати право на дану земельну ділянку в порядку спадкування. [PERSON] своє право на ? частини земельної частки (паю) у розмірі 4,91 умовних гектарів, розташовану на території [PERSON] міської ради Богодухівського району отримав на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 02 липня 2013 року. 1/4 частина земельної частки (паю) у розмірі 4,91 умовних гектарів, розташовану на території [PERSON] міської ради Богодухівського району, право на яку має [PERSON], залишилася неоформленою. Таким чином, оскільки документи про оформлення права власності на спадкове майно - земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території [PERSON] міської ради, Богодухівського району, не виготовлені, то неможливо оформити спадкове майно в Держнотконторі, а [PERSON] має право на спадкування право на 1/4 частину земельної частки (паю) площею 4,91 умовних гектарів. При таких обставинах [PERSON] не має змоги переоформити та зареєструвати спадкове майно 1/4 частину земельної частки (паю) площею 4,91 умовних гектарів, на території [PERSON] міської ради, Богодухівського району, на себе, що змушує звернутися до суду з позовом про визнання права на 1/4 частину земельної частки (паю) площею 4,91 умовних гектарів в порядку спадкування. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове нерухоме майно не можливо реалізувати свого права на оформлення частки спадщини, що змушує звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявилась, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області та [PERSON] міської ради Харківської області в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] помер 11 липня 2012 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 365660 від 13 липня 2012 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та онук померлого [PERSON], [INFO], позивач по справі, який має обовязкову частку у спадщині. Згідно змісту рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 7 липня 2003 року, визнано за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) колишнього КСП „Перемога». Зобовязано [PERSON] районну державну адміністрацію видати [PERSON] земельний сертифікат на право власності на земельний пай і виділити земельну ділянку в розмірі 4,91 умовних кадастрових гектарів з земель резервного фонду, що знаходиться в користуванні СТОВ «Перемога» Богодухівського району Харківської області. Відповідно до розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області від 8 листопада 2007 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території [PERSON] міської ради за межами населеного пункту в умовних кадастрових гектарах 4,91 га сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резервного фонду на території [PERSON] міської ради. Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 02 липня 2013 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 земельної частки (паю) у розмірі 4,91 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території [PERSON] міської ради Харківської області, на яку відповідно до рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 7 липня 2003 року визнано право власності за [PERSON], який помер 11 липня 2012 року. Таким чином, частка позивача та його право на вказану в позові частину земельної ділянки ніким не заперечується та визнається сторонами і фактично встановлено вказаним рішенням від 02.07.2013 року. Проте, листом від 23.09.2016 року [PERSON], яка діє в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва документів, оскільки право власності, отримане спадкодавцем на підставі рішення суду, не було оформлене. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст.ст. 12161218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є "рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)". Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до п.п. «є» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року не може здійснюватися перехід права власності за судовими рішеннями (через визнання права власності на відчужену земельну ділянку або визнання дійсним договору щодо її відчуження, звернення стягнення на земельну ділянку в рахунок зобов'язань власника земельної ділянки або передачу її у власність кредитору з цих підстав, видачу виконавчого документа за аналогічним рішенням третейського суду тощо) на земельні ділянки, щодо яких встановлена заборона на продаж або іншим способом відчуження, а саме: сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, відчуження та зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону (без доплат) і вилучення (викуп) для суспільних потреб (пункт 15 розділу X "Перехідні положення" ЗК) Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, відповідачі не заперечували проти задоволення позову, визнали його. Судові витрати позивач залишила за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved