Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

У 2007 році між позивачем і ТОВ "Агрофірма "Джулинка" було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого, позивачем було передано орендарю належну йому, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю: серія IІІ -ВН № 020597, земельну ділянку площею 2,08 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради в оренду терміном на пять років. 4 вересня 2009 року було укладено Додаткову угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки. Поряд зі зміною ставки орендної плати від 1,5% до 3% нормативної грошової оцінки обєкта оренди було встановлено новий строк дії договору оренди земельної ділянки. За змістом домовленостей між сторонами, зазначених в Додатковій угоді, договір укладено на пять років з моменту підписання Додаткової угоди. У відповідності до змісту Додаткової угоди термін дії договору оренди земельної ділянки розпочався 4 вересня 2009 року , а отже має закінчитися 4 вересня 2014 року. Погоджуючись з цим,позивачем, власне, і було поставлено підпис під зазначеним змістом вказаної Додаткової угоди. Позивач, правомірно вважаючи закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки саме 04 вересня 2014 року, звернувся до керівництва ТОВ А/Ф Джулинка з відповідною заявою в якій попередив орендаря про небажання продовжувати з ним орендні відносини і має намір забрати належнуйому земельну ділянку в особисте користування. Після того, як позивачу, у відповідності до ЗУ Про звернення громадян, на протязі одного місяця не було дано відповіді на зазначену заяву, [PERSON] повторно звернувся до орендаря з проханням повернути належну йому земельну ділянку. З відповіді керівництва ТОВ «Агрофірма «Джулинка» від 14.11.2014 року стало зрозуміло, що повертати земельну ділянку воно не збирається, оскільки на зазначену в заяві земельну ділянку, укладений договір оренди, строк дії якого закінчується в липні 2017 року, і цей факт унеможливлює виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що належить позивачеві на правах приватної власності. Враховуючи вищенаведене, представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить прийняти рішення про усунення перешкод у здійсненні позивачем [PERSON] права користування та розпоряджання своїм майном ( земельною ділянкою ), зобовязавши при цьому ТОВ А/Ф Джулинка повернути належну позивачеві на праві приватної власності земельну ділянку відповідно до державного акта на право приватної власності на землю: серія ІІI-ВН № 020597, земельної ділянки площею 2,08 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради, оскільки строк дії Договору оренди земельної ділянки, укладений між орендарем і орендодавцем, зареєстрованого за № 040781601167 з внесеними змінами у відповідності до Додаткової угоди від 04 вересня 2009 року, реєстраційний № 052048164008984 закінчився 04 вересня 2014 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити їх з підстав викладених у позові, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просить в позові відмовити, а справу слухати у її відсутність. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІI-ВН № 020597, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 851 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2.08 га, яка розташована на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області. 16 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди цієї земельної ділянки строком на п'ять років зі сплатою 1,5 % орендної плати за користування нею, що підтверджується договором оренди земельної ділянки, зареєстрованим 21.11.2008 року у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК за № 040781601167. 4 вересня 2009 року в рамках вказаного договору було укладено додаткову угоду, за умовами якої було внесено зміни до вищевказаного договору, якими змінено розмір орендної плати з 1, 5 % на 3% та строк дії договору оренди визначено на 5 років з моменту підписання Додаткової угоди, тощо. Дану угоду було зареєстровано у Бершадському районному відділі Держкомзему 13.07.2012 року за № 052048164008984. 04.09.2014 року позивач подав до ТОВ "Агрофірма "Джулинка" заяву про повернення йому земельної ділянки у зв'язку із закінченням договору оренди та бажанням використовувати її самостійно і лише після повторного звернення, позивач 14.11.2014 року отримав відповідь з якої стало зрозуміло, що повертати земельну ділянку ТОВ "Агрофірма "Джулинка" не збирається, оскільки на зазначену в заяві земельну ділянку, укладений договір оренди, строк дії якого закінчується в липні 2017 року, і цей факт унеможливлює виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що належить позивачеві на правах приватної власності. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються особами, котрі беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, і сторони користуються свободою в укладенні договору, в тому числі у визначенні умов договору, але з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а абзац другий цієї норми визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також всі ті умови, щодо яких хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч. 2 ст. 792 ЦК України вказано, що правовідносини оренди земельних ділянок регулюються законом. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" передбачено обов'язкову державну реєстрацію договорів оренди землі. Але ст. 20 Закону цього Закону передбачає реєстрацію вже укладеного договору оренди землі. Термін реєстрації договорів оренди землі не встановлено. Сам процес реєстрації регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" і вимагає надання крім договорів оренди чисельної технічної документації, частина з якої виготовляється експертною установою. Термін реєстрації договорів оренди землі з моменту їх укладання Порядком реєстрації договорів оренди землі також не встановлено, як і сторони договору, котра зобов'язана проводити таку реєстрацію. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми. В постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 року по справі 6-162 13-ц, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України з питань застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах міститься наступна правова позиція: відповідно до зазначених положень договорів оренди та Закону України "Про оренду землі" в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Судом встановлено, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 16.07.2007 року цей договір своїми підписами та уклавши 04.09.2009 року додаткову угоду до вказаного договору, скріпивши цю угоду своїми підписами, що і є моментом укладення угоди. А тому, додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки слід вважати укладеною 0 4.09.2009 року. Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, серед іншого, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. А тому суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 6, 15, 387, 626, 627, 628, 638, 792 ЦК України, ст. 15, 18, 20, 31, Закону України "Про оренду землі",

Outcome: approved