Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

02.03.2018 р. [PERSON] (адреса: вул. В.Великого, 171/4 м. Борислав Львівська область), заінтересована особа\~ [PERSON] (місце перебування: ДУ "Личаківська виправна колонія № 30", адреса: вул. Шевченка,156, м. Львів), звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з особою, яка засуджена до позбавлення волі. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 27\~червня 2014\~року між\~нею \~та [PERSON] [INFO]\~був зареєстрований\~ шлюб,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серія\~І-СГ\~№233732,\~виданим Шевченківським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Львівського міського\~управління юстиції.Вироком Бориславського\~міського суду\~від 17.02.2014\~року [PERSON]\~засуджений до\~6\~років позбавлення\~волі та\~відбуває покарання\~у Личаківській\~виправній колонії\~№ 30\~у м.\~Львові.\~Вирок Бориславського\~міського суду\~від 17.02.2014\~року набрав\~законної сили.З огляду на те, що шлюбні відносини фактично припинені, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить моїм інтересам. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Спільне господарство не велось, тому майнових спорів між сторонами немає. Заявниця на даний час з чоловіком не спілкується, чекати його з місць позбавлення волі не бажає, тому шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність; зазначає, що вимоги, викладені в заяві, підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] надав заяву, в якій зазначає, що вимоги, викладені в заяві, визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 27.06.2014р. Шевченківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 314, свідоцтво про шлюб серія I - СГ № 233732. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Бевзюк». Вироком Бориславського\~міського суду\~від 17.02.2014\~року [PERSON]\~визнано винним\~ у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна. \~ \~ \~ \~На підставі ст.70 КК України шляхом поглиненим менш суворого покарання більш суворим [PERSON] призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів 6 (шість) позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно з інформацією, наданою ДУ "Личаківська виправна колонія № 30", [PERSON], [INFO], з 02.04.2014 року відбуває покарання у ДУ "Личаківська виправна колонія № 30" згідно з вироком Бориславського міського суду від 17.02.2014 року. Закінчення терміну відбування покарання 23.07.201 9року. Майнового спору та інших не заявлено. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, заявниця на даний час з чоловіком не спілкується, чекати його з місць позбавлення волі не бажає, тому шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексу. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved