Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

18.05.2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» на його користь завдані збитки у сумі 47 521, 50 гривень, що еквівалентно 2 295, 92 дол. США за курсом НБУ станом на 18 травня 2015 року. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він є вкладником Публічног акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». Після оголошення про введення тимчасової адміністрації він отримав вклади у межах гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми коштів через банк-агент у еквіваленті у національній валюті за курсом долара США, встановленим на 09.00 годину 06.02.2015 року , який є меншим за курс, що існував на момент фактичної видачі вкладів, у зв'язку з чим йому було нанесено збитків на курсову різницю між курсом іноземної валюти на дату введення тимчасової адміністрації та курсом іноземної валюти на дату фактичної видачі гарантованої Фондом суми вкладів. Вказане і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 05.08.2015 року надав до канцелярії суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, розглянувши справу у його відсутності. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, суд вважає, вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» в особі Начальника Відділення № 1599 ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір №2023681 строкового банківського вкладу (депозиту) без поновлення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новый ПУ «Базовый + ». Відповідно до п. 1.1 Договору Вкладник зобов'язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк зобов'язується прийняти грошову суму у розмірі 13 000 дол. США, та зобов'язується повернути Вкладникові Вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором. Пунктом 2.2 Договору встановлений строк розміщення Вкладу - 1 місяць від дати фактичного надходження Вкладу на Вкладний рахунок. Початок перебігу строку розміщення Вкладу розпочинається з дня надходження Вкладу на Вкладний рахунок. У разі внесення Вкладником коштів на Вкладний рахунок в день підписання Сторонами цього Договору, датою повернення Вкладу є 16 жовтня 2014 року. У разі, якщо внесення Вкладником коштів на Вкладний рахунок не збігається з днем підписання Сторонами цього договору, перебіг строку розміщення вкладу розпочинається з дати фактичного внесення Вкладником Вкладу на Вкладний рахунок, а датою повернення Вкладу є відповідний останній календарний день закінчення строку розміщення Вкладу. Датою повернення Вкладнику продовженого Вкладу є - останній день кожного продовженого строку розміщення Вкладу. Якщо день повернення Вкладнику Вкладу припадає на святковий, неробочий або вихідний день, належною датою повернення вкладу є перший за цим днем робочий (банківський) день (п.2.3 цього Договору). Згідно п. 2.4 Договору передбачено, що процентна ставка по Вкладу встановлюється у розмірі 8 процентів річних. Позивач зазначає, що після закінчення строку договору частину грошових коштів Банк йому повернув, а залишок у сумі 900 дол. США залишився на поточному рахунку, який на теперішній час складає 903, 85 дол. США, що підтверджується Поточним звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку з 01.09.2014 року по 18.02.2015 року. Крім того, 08 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» в особі Начальника Відділення № 1599 ПАТ «КБ «Надра» [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір № [NUMBER] строкового банківського вкладу (депозиту) без поновлення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новый ПУ «Базовый + ». Відповідно до п. 1.1 Договору Вкладник зобов'язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього Договору передати, а Банк зобов'язується прийняти грошову суму у розмірі 10 800 дол. США, та зобов'язується повернути Вкладникові Вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим Договором. Пунктом 2.2 Договору встановлений строк розміщення Вкладу - 1 місяць від дати фактичного надходження Вкладу на Вкладний рахунок. Початок перебігу строку розміщення Вкладу розпочинається з дня надходження Вкладу на Вкладний рахунок. У разі внесення Вкладником коштів на Вкладний рахунок в день підписання Сторонами цього Договору, датою повернення Вкладу є 08 лютого 2015 року. У разі, якщо внесення Вкладником коштів на Вкладний рахунок не збігається з днем підписання Сторонами цього договору, перебіг строку розміщення вкладу розпочинається з дати фактичного внесення Вкладником Вкладу на Вкладний рахунок , а датою повернення Вкладу є відповідний останній календарний день закінчення строку розміщення Вкладу. Датою повернення Вкладнику продовженого Вкладу є - останній день кожного продовженого строку розміщення Вкладу. Якщо день повернення Вкладнику Вкладу припадає на святковий, неробочий або вихідний день, належною датою повернення вкладу є перший за цим днем робочий (банківський) день (п.2.3 цього Договору). Згідно п. 2.4 Договору передбачено, що процентна ставка по Вкладу встановлюється у розмірі 8 процентів річних. Як вбачається з звіту по депозиту Депозит без поповнення в валюті USD № [NUMBER], відкритому в Пакеті послуг Новый ПУ «Базовый + » № [NUMBER] на дату 18.02.2015 року загальна сума депозиту та нарахованих відсотків склала 10 852, 02 дол. США. На підставі постанови Правління Національного Банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 року прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 року по 05.05.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», якою стала [PERSON]. У подальшому виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 85 від 23 квітня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи. Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2015 року через банк-агент ПАТ «Банк «Восток» позивачу [PERSON] були видані грошові кошти у сумі 16 269, 09 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № 205242. Проте позивач стверджує, що на день видачі йому готівки 1 дол. США дорівнював 22, 276179 гривень, а таким чином сума 16 269, 09 гривень становила 730, 33 дол. США. Отже позивач вважає, що йому завдані збитки по даному вкладу, які становлять 172, 52 дол. США, як курсова різниця між перерахуванням валютного вкладу в гривню на день введення тимчасової адміністрації у Банк та валютного вкладу на день видачі готівки через банк - агент. В подальшому, 30 квітня 2015 року через банк-агент ПАТ «Банк «Восток» позивачу [PERSON] були видані грошові кошти у сумі 183 730, 91 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № 276589. Однак, позивач стверджує, що на день видачі йому готівки 1 дол. США дорівнював 21, 046832 гривень, а таким чином сума 183 730, 91 гривень становить 8 729, 62 дол. США. Отже позивач вважає, що йому завдані збитки по даному вкладу які становлять 2122, 40 дол. США, а від так сума загальних збитків за двома вкладами дорівнює 2 295 92 дол. США , що по курсу НБУ станом на 18 травня 2015 року складає 47 521, 50 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено також, що 04.06.2015 року Постановою Правління Національного банку України № 356 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 №113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ "КБ "Надра" призначено [PERSON]. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідацію банку визначено як процедуру припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до положень ст. 77 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону. Статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду та складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. У подальшому протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, що передбачена цим законом. Тобто, враховуючи перехід до ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Надра», позивач мав право заявити свої кредиторські вимоги Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ "КБ "Надра" з дотриманням обов'язкового позасудового порядку , передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з положеннями ч.І ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Згідно статті 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд інформує громадськість про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному;сайті Фонду, а також шляхом проведення прес-конференцій, виступів на радіо і телебаченні та в інший спосіб. 12.06.2015 року на офіційному Інтернет - сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було опубліковано оголошення наступного змісту: «До уваги вкладників ПАТ «КБ «НАДРА Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Фонд гарантування; вкладів фізичних осіб повідомляє, що інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КБ «НАДРА опубліковано в газеті «Голос України» 12 червня 2015 року № 103 (6107). Кредиторські вимоги приймаються за адресою: вул. Артема, буд. 15. м. Київ, 04053.» Тобто, враховуючи те що позивачем протягом 30 календарних днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку не були подані кредиторські вимоги щодо стягнення збитків Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ "КБ "Надра", згідно ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказані майнові вимоги позивача до ПАТ «КБ «Надра» вважаються погашеними. Також відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій За невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується Індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; не здійснюється нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. | Аналогічні положення містить ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що забороняє нараховувати вищевказані суми на стадії ліквідації. Так, відповідно до ч. 2-3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Враховуючи, що в ПАТ «КБ» Надра» з 06.02.2015 р. була введена тимчасова адміністрація, а з 05.06.2015 р. розпочалася ліквідація банку, Законом України «Про систему гарантуванні вкладів фізичних осіб» прямо заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) та будь-яких інших санкції, відсотків, не виникає жодних інших додаткових зобов'язань. Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позову. Крім того суд зауважує на відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з відсутністю належного обґрунтування збитків та відсутністю вини відповідача Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України, право на відшкодування збитків має лише особа, якій цих збитків дійсно було завдано, та при цьому завдано у результаті порушення її цивільного права. Згідно з частинами 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позивач у позовній заяві заявив, що вказані збитки йому були завдані невиконанням Відповідачем умов договорів вкладу, тобто випливають з договірних відносин. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором.. Посилання Позивача на ст.623 ЦК України, як підставу стягнення збитків є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначена стаття застосовується виключно у сукупності зі ст.611 ЦК України. Таким чином, зважаючи на існування між сторонами договірних правовідносин та відсутності випадків відшкодування збитків, передбачених як договорами вкладу, так і чинним законодавством, відсутні і підстави для застосування будь-яких наслідків, передбачених ст.611 ЦК України. Згідно ч.2 ст.632 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором, тобто позивачем. Крім того, позивач у позовній заяві заявив, що вказані збитки йому були завдані внаслідок здійснення конвертації вкладу у національну валюту при виплаті вкладу після введення до банку тимчасової адміністрації. Проте конвертація вкладу здійснена у суворій відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом-у даних правовідносинах. Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Від так, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, а даний закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Положеннями ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Статтею 1074 ЦК України визначено, що розпорядження грошовими коштами клієнта на його рахунку може бути обмежено іншими випадками, встановленими законом. Відповідно до ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб": . з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення; на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку; під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників га інших кредиторів банку: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахуванні неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Згідно з п. 1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. Статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Слід також звернути увагу, що розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», термін «вклад» включає у себе як депозитні кошти, так і кошти на поточних рахунках клієнта. На момент введення до банку тимчасової адміністрації, тобто на початок дня 06 лютого 2015 року, відповідно до даних офіційного сайту Національного банку України станом на 9 год. 00 хв. 06 лютого 2015 року було встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти: 100,00 дол. США = 1799.9763 гривень, та більш того в обід вже було змінено курс. Враховуючи те, що стосовно відповідача була запроваджена тимчасова адміністрація та розпочата ліквідаційна процедура, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним, всі інші закони України можуть застосовуватись до правовідносин з банком лише в тій частині, що не суперечить. Таким чином, виплата коштів позивачу відбувалася в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", отже відсутня вина та протиправність поведінки відповідача при здійсненні виплат позивачу грошових коштів у відповідному еквіваленті в національній валюті за курсом долара США, який був встановлений станом на день початку введення тимчасової адміністрації, у зв'язку з тим, що відповідач ніяк не впливає на визначення курсу іноземних валют та на введення режиму тимчасової адміністрації, що є виключною прерогативою Національного банку України. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України суд захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed