Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 112532,74 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.03.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ « УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №50/2006/фн-ТТ68 (який згідно акту прийому-передачі документації було змінено на №10100959000), відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 11000 USD, строком з 20.03.2006р. по 20.03.2036р. зі сплатою 11,8% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 20.03.2006р. банком були укладені договори поруки з [PERSON] та [PERSON] 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передає (відступає), а АТ «Дельта Банк» приймає право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора. Оскільки умови кредитного договору та договору поруки відповідачі належним чином не виконують, станом на 20.11.2013р. утворилася заборгованість у розмірі 112532,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 07.08.2014р., станом на 25.07.2014р. заборгованість за кредитним договором становить 165878,14грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про причини неявки суд не повідомили. Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи, оскільки поважність причин неявки не підтверджено належними доказами. Суд дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №50/2006/фн-ТТ68, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 11000 дол.США, строком з 20.03.2006р. по 20.03.2027р. зі сплатою 11,8% річних за користування кредитними коштами. 30.01.2009р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно якої для ідентифікації договору може також застосовуватися як номер договору №10100959000 та і №10100959001. Відповідно до п.2 додаткової угоди №1 сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Також змінено кінцевий термін погашення кредиту - не пізніше 20.03.2036р. (п.3.2 додаткової угоди). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 20.03.2006р. банком був укладений договір поруки №50/2006/фн-ТТ68/п1 з [PERSON] (поручитель), згідно умов якого поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №50/2006/фн-ТТ68 від 20.03.2006р. 20.03.2006р. банком був укладений договір поруки №50/2006/фн-ТТ68/п2 з [PERSON] (поручитель), згідно умов якого поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №50/2006/фн-ТТ68 від 20.03.2006р. Відповідно до пунктів 1.3 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у вищевказаному кредитному договорі. 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора. Як вбачається з копії акту від 28.04.2012р. прийому-передачі документації за договором купівлі- продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011р., документація щодо стягнення заборгованості з [PERSON] передана ПАТ " ДельтаБанк". Згідно вказаного акту номер кредитного договору зазначено як №10100959000. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності із ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник не виконав у повному обсязі зобов'язання щодо повернення кредиту згідно погодженого сторонами графіку погашення кредитної заборгованості, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по кредиту в сумі 111980,28 грн. та відсотками у сумі 53131,81грн. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. З огляду на викладене, в даному випадку ч. 3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть між собою солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки банком укладено окремі договори поруки - №50/2006/фн-ТТ68/п1 від 20.03.2006р. з [PERSON] та №50/2006/фн-ТТ68/п2 від 20.03.2006р. з [PERSON] З урахуванням вищезазначеного, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у повному обсязі з позичальника та окремо з кожного поручителя.

Outcome: partial