Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

ТОВ "Рівнетеплоенерго" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Рівнетеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 10118,41 грн., а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім"я [PERSON] .. Проте, внаслідок порушення зобов"язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01 травня 2021 року у відповідача виникла заборгованість за надані ТОВ "Рівнетеплоенерго" послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 10118,41 грн.. 02 липня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог і стягнення судових витрат. Задовольнити заяви про виключення доказів і застосування строків позовної давності. Розглядати справу за його відсутності, а про наслідки завершення розгляду справи повідомити судовим рішенням. Ухвалою суду від 08 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 липня 2021 з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. В судове засідання представник позивача подала клопотання, в якому просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, проте його позиція висловлена у відзиві на позов, де окрім іншого просив розгляд справи провести у його відсутність. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснює надання послуг з централізованого опалення та підігріву води у житлове приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім"я [PERSON] . Відповідач [PERSON] є співвласником житлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS] , що не заперечується відповідачем у відзиві на позов. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов"язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов"язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов"язки споживача і виконавця, а також інші питання. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов"язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції чинній на час розгляду справи. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.п. 11, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об"єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Товариство з обмеженою діяльністю "Рівнетеплоенерго" здійснює свою господарську діяльність у відповідності з вимогами Законів України "Про теплопостачання" від 02.06.2005р. № 2633-lV, "Про житлово-комунальні послуги" 24.06.2004р. № 1875-lV- (даний закон втратив чинність 01.05.2019 р.), чинний Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017р. № 2189-Vlll (вступив в дію 01.05.2019 р.) "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (зі змінами та доповненнями), "Правила користування тепловою енергією" затвердж. Постановою КМУ від 03.10.2007р. № 1198, "Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі" затвердж. Постановою КМУ від 17.02.2010р. № 151 та іншими-нормативно-правовими актами в сфері теплопостачання. Відповідно до своїх функцій і повноважень Регулятор здійснює формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом. Позивач належним чином та у повному обсязі надавав відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач не виконував належним чином свого обов"язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на 01 травня 2021 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 10118,41 грн. за період з 01.08.2012 по 01.05.2021, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Враховуючи те, що відповідач є власником житлового приміщення (власність зобов"язує утримувати своє майно ст. 322 ЦК України), користується наданими послугами з гарячого водо та теплопостачання, та є споживачем послуг, суд вважає, що відповідач зобов"язаний оплатити заборгованість. Разом з тим, суд, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності та розрахунок по нарахуванню коштів за послуги з централізованого та гарячого водопостачання.\~ Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.\~\~ Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.\~\~\~ Відповідно суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення частково. Враховуючи, що відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Позовна заява подана до суду 27.05.2021р. вх.№30885/21. Отже, позовна давність до певних щомісячних платежів щодо стягнення заборгованості за надані послуги, а саме за період з 01.08.2012 по 01.05.2018 спливла, так як позивач звернувся до суду з позовною заявою згідно з штампом на поштовому конверті 27.05.2021. За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково та підлягає до стягнення заборгованість у межах трьох років, а саме у сумі 5475,80 грн. (борг станом на травень 2018 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1228,46 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial