Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів , а саме : - атестату [NUMBER], виданого 11.07.1973 року Буданівським СПТУ №8, у якому його по батькові вказано «[PERSON]» замість "[PERSON]", та трудової книжки, заповненої 20.01.1975 року Теребовлянською Транспортної конторою РПС, у якій його по батькові вказано "[PERSON]" замість "[PERSON]". Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що через розбіжностей в документах в нього можуть виникнути труднощі при формленні пенсії, а тому змушений із заявою звернутись до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, заяву підтримує з мотивів викладених у ній та просить задоволити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районів судове засідання не з'явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі, відносно задоволення заяви не заперечує. Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Як вбачається із паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON],по батькові заявника вказано "[PERSON]". У атестаті [NUMBER], виданому 11.07.1973 року Буданівським СПТУ №8, по батькові заявника вказано «[PERSON]» замість правильного "[PERSON]". В трудовій книжкці, заповненій 20.01.1975 року Теребовлянською Транспортної конторою РПС, по батькові заявника вказано "[PERSON]" замість "[PERSON]" . Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. Відповідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, про належність [PERSON] атестату [NUMBER], виданого 11.07.1973 року Буданівським СПТУ №8, у якому його по батькові вказано «[PERSON]» замість "[PERSON]", та трудової книжки, заповненої 20.01.1975 року Теребовлянською Транспортної конторою РПС, у якій його по батькові вказано "[PERSON]" замість "[PERSON]".

Outcome: approved