Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнила, зазначивши належного відповідача, та змінивши предмет позову, та просить стягнути з відповідача на свою користь сплачену суму зобов'язання (кредиту) перед банком в розмірі 3 979, 84 грн., а також моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Відповідач ФОП [PERSON] неодноразово викликалася в судове засідання, але до суду так і не зявилася. Вимоги ст.ст.74,76 ЦПК України, щодо порядку повідомлення відповідача дотримані, тому вона вважається належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Представник 3-ї особи ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до суду не з,явився. Про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Проти первісного позову заперечував, в подальшому після зміни предмету позову та відповідача, більше заперечень не надавав, за таких підстав, приймаючи до уваги, що позивач та її представника наполягають на розгляді справи, суд оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України, та розглянув справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що 15.09.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем - ФОП [PERSON] був укладений договір №0985 на виготовлення та установку протиударних вхідних дверей у житловому будинку позивача вартістю 3000,00 грн. Оскільки необхідної суми коштів у позивача не було, відповідач запропонував [PERSON] оформити придбання дверей у розстрочку у відділенні ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК", яке розташовано поруч з офісом відповідача. Позивач від свого імені оформила заяву позичальника № АВНОRХ 156941087, відповідно до якої банк сплачує ФОП [PERSON] вартість дверей у розмірі 3000,00 грн., а [PERSON] повертає банку видані за її заявою кредитні кошти з нарахованими процентами та комісійними. Відповідно до п.3.2 Договору №0985 від 15.09.2015 року, двері мали бути виготовленні на протязі 14 днів, а у випадку, якщо для виготовлення замовлення необхідні додаткові комплектації, то строк виготовлення збільшується до 21 дня, тобто до 08 жовтня 2015 року. Коли сплинув час виготовлення та доставки дверей ФОП [PERSON] було складено [PERSON] про недопоставку товару, в якому зазначено про розірвання договору на виготовлення дверей, повернення фінансової оплати та розірвання договору про банківську розстрочку. Однак, Відповідач не виконала свої зобов'язання та не повернула банку виплачені їй за виготовлення дверей кошти. Не дивлячись на те, що Позивач не отримала замовлені послуги, вона вимушена була сплатити банку перераховані Відповідачу кошти, а також проценти і комісійні, які були нараховані банком на загальну суму 3974,84 грн. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема сплата неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У такому разі кредитор може відмовитися від виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завданні цим збитки. Крім того, відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів": споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Отже, відповідно до положень Закону [PERSON]- є споживачем. Відповідно до статті 4 зазначеного Закону, споживач має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до частини 1 статті 10 вказаного Закону Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно зі статтею 22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Позивач вважає, що [PERSON], не дивлячись на її похилий вік, Відповідачем було ошукано. Окрім того, що нею не було отримано замовлені двері, вона переживала через неповернутий кредит, оскільки до неї постійно дзвонили з банку з вимогою погасити кредит. Вона, вже не змогла це витримувати, тому була вимушена звернутися до знайомих, щоб взяти кошти в борг для того, щоб розрахуватися з банком. В зв,язку з вищезазначеним Позивач знаходилася у постійному стресі, через несплачений кредит, у неї погіршився стан здоров'я, сон. Крім того, до цього ж часу вона так і мешкає зі своїми старими дверями, оскільки на нові двері у неї коштів немає, а брати ще раз кошти у кредит вона не має можливості, оскільки, по-перше, боїться через те, що її знову ошукають і не виконають замовлення, яке вона чекала з нетерпінням, а по- друге, через те, що вона тепер винна кошти знайомим. Протиправними діями Відповідача Позивачу спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 3000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала виступ свого представника, та просить суд задовольнити уточнені позовні вимоги. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 15 вересня 2015 року, між Позивачем та Відповідачем ФОП [PERSON] був укладений договір №0985 на виготовлення та установку протиударних вхідних дверей у житловому будинку Позивача вартістю 3000,00 грн. (а.с. 7-8). Крім того, 15.09.2015 року позивач від свого імені в Банку ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» оформила заяву позичальника № АВНОRХ 156941087, відповідно до якої банк сплачує ФОП [PERSON] вартість дверей у розмірі 3000,00 грн., а [PERSON] банку повертає з нарахованими процентами та комісійними (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідно до п.3.2 Договору №0985 від 15.09.2015 року, двері мали бути виготовленні на протязі 14 днів, а у випадку, якщо для виготовлення замовлення необхідні додаткові комплектації, то строк виготовлення збільшується до 21 дня, тобто до 08 жовтня 2015 року (а.с. 7). Судом також встановлено, що коли сплинув час виготовлення та доставки дверей ФОП [PERSON] було складено [PERSON] про не поставку, в якому зазначено про розірвання договору на виготовлення дверей, повернення фінансової оплати і розірвання договору про банківську розстрочку № АВНОRХ 156941087 від 15.06.2015 року (а.с. 9). При цьому, відповідач свої зобов'язання не виконала і не повернула банку виплачені їй позивачем кошти за виготовлення дверей. У свою чергу позивач, не отримавши замовлені послуги, сплатила банку перераховані відповідачу кошти, а також проценти і комісійні, які були нараховані банком у розмірі 3974,84 грн., (копії квитанцій про сплату та довідка про відсутність боргу Позивача перед "А-Банком" на а.с.56-57). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема сплата неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У такому разі кредитор може відмовитися від виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завданні цим збитки. Крім того, відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Отже, відповідно до положень вищезазначеного Закону, [PERSON] - є споживачем. Відповідно до статті 4 зазначеного Закону споживач має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до частини 1 статті 10 вказаного Закону Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно зі статтею 22 вищеназваного Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. За таких обставин суд знаходить, що права позивача, який в даному випадку є споживачем оплатних послуг відповідача, були безпідставно порушені відповідачем і повинні бути захищені судом. Отже, суд знаходить, що вимога позивача про стягнення з відповідача сплаченої суми зобовязання перед банком в розмірі 3\~979, 84 грн., є обґрунтованою та підлягає повному задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди, як то передбачає стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд вважає, що ця вимога також є цілком обґрунтованою, проте підлягає частковому задоволенню в розмірі 1500 грн., який на думку суду, з урахуванням обставин справи, є розумним та справедливим. Слід зазначити, що вимога третьої особи про зобовязання позивача сплатити судовий збір відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial