Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23.02.2018 року у цивільній справі № 444/1955/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей позовні вимоги задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком - [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Зазначає, що з моменту прийняття судом рішення про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - спільні з відповідачем діти постійно проживають разом з позивачем, відповідно повністю перебувають на його утриманні та вихованні. Будь-якого спору щодо стягнення аліментів або витрат на утримання дітей до сьогоднішнього дня не виникало, оскільки позивач сподівався на виправлення відповідачем своєї поведінки, на зміну її ставлення до дітей в першу чергу, однак, нічого не змінилось.Відповідач самоусунулась від виконання свого обов`язку щодо дітей. Крім цього зазначає, що жодних перешкод у спілкуванні мами та дітей не створює. Однією з підстав для подання даного позову про стягнення аліментів є свідоме ігнорування та невиконання відповідачем своїх материнських обов`язків по вихованню та утриманню спільних дітей. Вказує, що витрати на утримання дітей щоденно зростають, у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг, взуття, іграшки. Станом на даний час позивач працює, але зарплати інколи не вистачає на поточні витрати. Крім того, обставини виховання та утримання дітей підтверджуються іншими доказами доданими до позовної заяви. Крім цього вказує, що станом на даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча зобов`язана її надавати відповідно до ст. 180 СК України. Участі у вихованні та забезпеченні дітей не приймає, свої материнські обов`язки не виконує, хоча таку можливість має, знаходиться у працездатному віці. Наголошує, що на дату звернення до суду, жодних дій чи прояву наміру брати участь у вихованні дітей, їх забезпечення відповідач не робить. Прохання /звернення/ звернути увагу на дітей вже роками залишаються без уваги. Саме тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представник позивача подав до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутності. Позовні вимоги визнає. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23.02.2018 року у цивільній справі № 444/1955/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей позовні вимоги задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком - [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Позивач стверджує, що діти проживають з ним і перебувають на його утриманні. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що діти проживають разом з батьком, знаходяться на його утриманні, відповідач не надає коштів на їх утримання, з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання нею обов`язків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року», установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд враховує при визначенні розміру аліментів, той факт, що відповідач офіційно не працює. А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, який з1 січня 2019 року становить 1626 гривні, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, той факт, що діти знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з ним, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей, а саме, доньки [PERSON] , [INFO] , доньки, [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 50 відсотків від всіх доходів щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 03.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх матері, враховуючи особливі потреби дітей. Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768.40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved