Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ 'ПРИВАТБАНК' звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору, мотивуючи тим, що 27.08.2010 року позивачем відповідачу був наданий кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна ,55 днів пільгового періоду " зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Дана угода була узгоджений сторонами , заява разом з умовами надання кредиту відповідачем підписана. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконувала, у встановлені строки кредит не повертала, внаслідок чого станом на 31.01.2015 року має заборгованість за кредитом у розмірі - 16821 грн. 69 коп. , що складається з : - 6613 грн.25 коп. - заборгованості за кредитом; - 7411 грн.75 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 1519 грн.47 коп. заборгованості за пенею та комісією, - 500 грн. - штрафу (фіксована частина ); 777 грн. 22 коп. - штрафу ( процентна складова). Позивач прохає суд стягнути з [PERSON] 16821 грн.69 коп. заборгованості за кредитним договором, що виникала станом на 31.01.2015 року та судові витрати . В судове засідання представник позивача не з"явився, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився повторно , причину своєї неявки суду не повідомив, про час, місце розгляду справи був повідомлений через ЗМІ. Суд , враховуючи думку представника позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини, докази справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 27.08.2010 року позивачем відповідачу був наданий кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна ,55 днів пільгового періоду " зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Дана угода була узгоджений сторонами , заява разом з умовами надання кредиту відповідачем підписана. Протягом існування кредитних відносин між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] зміна кредитного ліміту відбувалася декілька разів, а саме: 27.08.2010 року - 1000,00 грн. 07.12.2010 року - 1200,00 грн. - Збільшення кредитного ліміту; 14.02.2011 - встановлено ліміт 1400 грн.; 09.04.2011 року - встановлено ліміт 1600 грн.; 28.05.2011 року - ліміт 1800 грн.; 25.06.2011 року - збільшення ліміту до 2000,00 грн. 16.03.2012 року - ліміт збільшено до 7 400,00 грн. 20.03.2012 року - збільшення ліміту до 7 900,00 грн. 21.07.2012 року - збільшення ліміту до 10 000,00 грн. 21.07.2013 14.01.2014 року - зменшено ліміт до 6620,00 грн. Відповідно до Умов кредитного договору відповідачка повинна була користуватися кредитною картою в межах кредитного ліміту, або в разі виникнення перевитрати коштів погасити заборгованість протягом льготного періоду. Оскільки відповідачка перестала виконувати належним чином взяті на себе зобов'язання, кредитний ліміт на картці був зменшений та були нараховані відсотки на прострочену заборгованість.По кредитному договору б/н від 27.08.2010 року було видано 2 кредитні карти, а саме: № 4149437111971709 з терміном дії до 30.11.2015 року. № 5577212915961307 з терміном дії до 30.06.2014 року. Кредитна карта № 5577212915961307 є основною для користування кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Карта № 4149437111971709 була запропонована клієнту в якості додаткової послуги від ПАТ КБ Приватбанк та випущена 17.03.2012 року. На цю карту розповсюджувалася дія кредитного ліміту встановленого і на основну карту 5577212915961307, але за допомогою додаткової кредитної карти можливо було здійснювати лише розрахункові операції. Як вбачається з виписки по рахунку (аркуш виписки 2) відповідачка користувалася додатковою картою, а саме 17.03.2012 року була здійснена розрахункова операція в розмірі 131,91 грн. Ця обставина підтверджує той факт, що відповідачка розуміла призначення додаткової карти, була ознайомлена з правилами користування нею і порядком розрахунків. Всі операції, які були здійснені за допомогою додаткової карти 4149437111971709, були відображені на рахунку і основної карти 5577212915961307. Розрахункова операція, здійснена 17.03.2012 року по додатковій карті врахована в виписці по основній (аркуш виписки 8), а саме: заборгованість по основній карті станом на 17.03.2012 1613,58 грн. + 131,91 грн. (операція по додатковій карті) + 5 200,00 (видача коштів по основній карті) = 6945,49. В по-дальшому, були проведені погашення заборгованості по кредитному договору відповідачкою: 23.05.2012 500,00 грн, 22.09.2012 року 500,00 грн., 25.12.2012 року 500,00 грн., 22.02.2013 року 1000,00 грн., 22,03.2013 року (аркуш 2 виписки). Перелічені кошти, були також відображені в виписці по основній карті, шляхом зазначення зменшеної суми на розмір внесених коштів .Тобто для здійснення всіх операцій по кредитного договору б/н від 27.08.2010 року був відкритий один рахунок, на який був встановлений кредитний ліміт. Але для здійснення операцій по зазначеному договору були видані 2 пластикові карти, кожна операція з якими враховувалася на одному і тому ж рахунку. Дані обставини відображені в особовому рахунку [PERSON] (а.с.72-85,). У відповідності з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконувала, у встановлені строки кредит не повертала, внаслідок чого станом на 31.01.2015 року має заборгованість у розмірі - 16821 грн. 69 коп. , що складається з : - 6613 грн.25 коп. - заборгованості за кредитом; - 7411 грн.75 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 1519 грн.47 коп. заборгованості за пенею та комісією, - 500 грн. - штрафу (фіксована частина ); 777 грн. 22 коп. - штрафу ( процентна складова) , що підтверджується письмовим розрахунком позивача. У відповідності зі ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, чого не виконував відповідач. За статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) . Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Зобов'язання по кредитному договору [PERSON] не виконуються , а саме порушується порядок та строки сплати платежів відповідно до графіку платежів, не сплачуються відсотки за кредитом, незважаючи на неодноразові повідомлення банку. Кредитний договір та умови до нього сторонами не змінювалися, питання про припинення договору сторонами не ставилося. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання виконав. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, що вимагає позивач. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту , відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах , передбачених цим Договором. Відповідно п.2.1.1.5.6 У випадку невиконання позичальником зобов'язань за договором , на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту(у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]). оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань , передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п.1.1.3.2.2 Умов - уразі порушення власником або довіреною особою вимог діючого Законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень , а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідач не надав суду доказів, які б могли спростувати вимоги позивача, в судове засідання не з"явився. Як встановлено судом відповідач в зв'язку з несплатою коштів істотно порушує умови кредитного договору, заборгованість не погашає і тому суд визнає вимоги позивача правомірними, які підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved