Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] 28.12.2020 р. звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй договору дарування від 04.04.1997 року посвідченого нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. за реєстровим №1915, на 5/6 частин житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.1994 року посвідченого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим №5-1016 та договору дарування від 04.04.1997 р. посвідченого нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. за реєстровим №1915 їй належить житловий будинок [ADDRESS] . Однак, з`ясувала, що у договорі дарування була допущена описка, її прізвище зазначено " [PERSON] " замість " [PERSON] ", та у зв`язку з вказаним не має можливості розпорядитися належним їй майном, а також оформити житлову субсидію. Внести зміни до договору дарування неможливо, оскільки нотаріус, який його посвідчував помер. Внаслідок вказаного змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.1953 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] 06 вересня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON] (мовою оригіналу російською [PERSON] ), що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.09.1974 року. З паспорту серії [NUMBER] , виданого Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області виданим 23.11.1998 року вбачається, що заявниця має прізвище ім`я по батькові « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] » (арк. справи 3). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори, останнє видано зокрема [PERSON] (мовою оригіналу російською [PERSON] ) на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 8). 04 квітня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, за яким [PERSON] отримала у дар 5/6 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчено нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., зареєстрованим у реєстрі за №1915 (арк. справи 6). Крім того, в судовому засіданні оглянуто інвентарну справу на будинок [ADDRESS] , з якого вбачається, що за батьком заявниці [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок у 1988 році, після смерті матері заявниці видано свідоцтво про право власності на 1/2 будинку спільному майні подружжя та заявниці, її брату та її матері на 1/2 частку будинку в порядку спадкування, тобто за кожним додатково по 1/6. В подальшому мати та брат заявниці подарували належні їм частки у будинку заявниці (1/2+1/6+1/6=5/6), але у договорі заявниця вказана як " [PERSON] ". За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що договір дарування від 04.04.1997 року дійсно належить заявниці [PERSON] , що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а різниця у написанні прізвища пов`язана з невірним перекладом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в разі встановлення такого факту вона зможе розпорядитись на власний розсуд належним їй майном. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Повний текст рішення складено 01 квітня 2021 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved