Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Згідно позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, його допомога носить нерегулярний та нестабільний характер і є недостатньою для забезпечення належних умов проживання та виховання сина. Відповідач є працездатним, його стан здоровя та матеріальне становище дозволяють надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, проте не робить цього. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити, посилаючись на обґрунтування наведені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а також підтвердив, що на даний час не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, будь-яких інших аліментних зобовязань немає. [PERSON] зазначив, що готовий сплачувати позивачці аліменти на її користь на утримання малолітнього сина та її утримання у розмірі, що передбачений чинним законодавством. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ГЮ №267888, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області від 11.11.2016 року. Малолітній син знаходиться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, оскільки доказів про протилежне суду не надав. Крім того, відповідач в судовому засіданні позов частково визнав. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік, який для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину у віці до шести років не може бути меншим ніж 1492 гривні на місяць. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. На час розгляду справи судом сторони по справі являються подружжям, що підтверджено ними в судовому засіданні, а також свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №117930, актовий запис №459. Щодо аліментів на утримання дружини позивачки [PERSON], суд вважає, що в даній частині позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік, який на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2018 року 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позов та не заперечував щодо стягнення з нього також аліментів на утримання дружини у розмірі, що передбачений чинним законодавством. Таким чином, виходячи з позовної вимоги позивачки у частині стягнення аліментів з відповідача на її утримання, суд вважає за можливе задоволити таку в повному обсязі. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулює правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, обов'язку відповідача утримувати малолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст.180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 19.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., у решті позовних вимог відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved