Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

12 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява Національного фармацевтичного університету до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за надані освітні послуги у розмірі 2610,00 грн. та 243,60 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.07.2010р. між Національним фармацевтичним університетом та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем "спеціаліст" за спеціальністю "фармація". На підставі заяви [PERSON] від 20.08.2010р. була зарахована на 1 курс навчального року заочної форми навчання, а згідно наказу ректора №142від 25.03.2015р. її було переведено на новий код спеціалізації. Загальна вартість послуг на підготовку фахівця становить 39150,00 грн. На підставі наказу ректора №301 від 23.06.2015р. відповідач була відрахована за порушення навчальної дисципліни, і борг за навчання у 7 семестрі 2013/2014 навчальному році становить 2610,00 грн. З огляду на це, 01.07.2015р. відповідачі було надіслано листа з вимогою сплатити заборгованість, однак така була проігнорована. Тому, просить суд стягнути суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не прибув, хоча про час та місце його слухання повідомлявся належним чином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та просив винести заочне рішення (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення відправлення (а.с. 31, 37). З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 28 липня 2010 року між Національним фармацевтичним університетом та [PERSON] було укладено договір №д-Ф-м-151/1.2010.Ф про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем "спеціаліст" за спеціальністю "Фармація" (заочне форма навчання; для осіб, які мають освітньо-кваліфікаційний рівень "молодший спеціаліст" за спеціальностями галузі знань "Медицина") (а.с. 5-7), (надалі - договір). Відповідно до п. 1 цього договору виконавець бере на себе зобов'язання здійснити за рахунок коштів замовника підготовку [PERSON] для отримання освітньо-кваліфікаціного рівня "спеціаліст" за спеціальністю "Фармація". Форма навчання заочне, термін навчання 4 роки та 6 місяців. Пунктом 5 цього договору сторони визначили, що загальна вартість послуг за підготовку фахівця становить 39150,00 грн., яка вноситься на першому курсі у строк до 04.08.2010р., а у подальшому до початку навчального курсу (семестру). Розмір плати за підготовку студента у кожному році становить 8700,00 грн. Як стверджується витягом з наказу ректора університету №537 від 20.08.2010р. (а.с.8), відповідачка була зарахована на 1 курс 2010/2011 навчального року заочної форми навчання за спеціальністю "Фармація". В подальшому, відповідачку [PERSON] було переведено на 4 курс 7 семестр 2013/2014 навчального року, що стверджується витягом з наказу №247 від 08.07.2013р. (а.с. 8а). На підставі поданої заяви [PERSON] (а.с. 10) наказом №261 від 01.07.2014р. відповідачці було надано повторний курс навчання з 01.02.2014р. (а.с. 8а), та допущено до занять на повторний курс навчання з 01.02.2015р. - 4 курс, 8 семестр 2014/2015 н.р. (а.с.9). Однак, 23.06.2015р., у зв'язку із порушенням навчальної дисципліни, [PERSON] було відраховано зі складу студентів університету, що підтверджується витягом з наказу №301 від 23.06.2015р. (а.с. 9). Довідкою про сплату вартості навчання студента [PERSON] (а.с. 12-13) стверджується, що за підсумками 4 курсу навчання, загальна сума заборгованості відповідачки складає 2610,00 грн. Як видно із матеріалів справи (а.с. 14,15) позивач звертався із вимогою до відповідачки, остання таку вимогу отримала, однак залишила без відповіді та реагування. Розглядаючи даний спір суд виходить із того, що відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Умовами укладеного між сторонами договору визначено зобов'язання відповідачки по оплаті освітніх послуг, зокрема відповідно до п. 3.1. цього договору, замовник (відповідач по справі) зобов'язувалась своєчасно вносити плату за підготовку студента в розмірах та у строки, що встановлюються цим договором. У свою чергу п. 5 договору визначено строки та розмір оплати за надані освітні послуги. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що в матеріалах справи міститься докази наявної заборгованості відповідачки по оплаті освітніх послуг (а.с. 12-13), іншого стороною відповідача суду не надано, а судом не здобуто, то суд дійшов до переконання, що має місце порушення зобов'язання із сторони відповідачки, які вона взяла на себе в рамках укладеного договору про надання освітніх послуг. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення, а з відповідачки належить стягнути суму заборгованості за надані освітні послуги у розмірі 2610,00 грн. Одночасно слід вирішити питання судових витрат у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved