Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Запоріжгаз", згідно якого вимагає: визнати неправомірними дії відповідача з нарахування та зобов'язання сплатити грошові кошти за використання необлікованого природного газу за період з 05.08.2016 року по 18.06.2017 року у розмірі 241953 гривні 70 копійок; зобов'язати відповідача відновити постачання природного газу у належний позивачу житловий будинок № 138 по вул.Незалежності України в м.Вільнянськ Запорізької області; зобов'язати відповідача за свій рахунок здійснити монтаж лічильника обліку природного газу; стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди. За змістом позовної заяви, відповідачем у справі зазначено також Вільнянське відділення ПАТ "Запоріжгаз", але суд виходить з того, що оскільки це є структурним підрозділом зазначеного товариства, це товариство і є єдиним відповідачем у справі. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 138 по вул.Незалежності України в м.Вільнянськ Запорізької області. У липні 2001 року ним був придбаний побутовий газовий лічильник G 4 ВІЗАР, та встановлений у вказаному будинку. У липні 2016 року цей газовий лічильник пройшов періодичну повірку у відповідача, та після цього був знову встановлений у вказаному будинку. 19.06.2017 року, без попередження, до позивача у будинок з'явилися представники відповідача, та демонтували цей лічильник газу, при цьому склали акт № 51 про несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки. Далі, як зазначив позивач, 03.07.2017 року була проведена експертиза лічильника газу, і згідно акту № 583 було виявлено несанкціоноване втручання в його роботу, а саме встановлення всередині лічильника металевої пластини на клапан вимірювальної групи, через що при використанні магніту лічильник не обліковує газ, який надходить через нього на прилади. Позивач просить звернути увагу, що згідно акту № 51 від 19.06.2017 року, та акту експертизи № 583 від 03.07.2017 року, пломби, якими був опломбований лічильник газ після повірки у 2016 році, є неушкодженими, що виключає можливість втручання в його роботу з боку позивача; як вважає позивач, таке втручання могло бути здійснено тільки самим відповідачем під час повірки лічильника у липні 2016 року, з метою умисного створення умов для покладання на нього відповідальності за порушення правил постачання газу. Незважаючи на це, 09.08.2017 року відповідач своїм листом повідомив позивача про необхідність сплати вартості необлікованого природного газу на суму 241953 гривні 70 копійок, а 15.09.2017 року, у зв'язку з неоплатою цього рахунку та незважаючи на направлення зустрічної претензії, житловий будинок позивача був відімкнений від газопостачання. Вважаючи свої права порушеними, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві; наполягають на тому, що втручання у роботу приладу обліку позивач не припускав, про що свідчить цілісність пломб на ньому, а до цього можуть мати відношення працівники відповідача, які мали доступ до газового лічильника під час його повірки у липні 2016 року. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. По суті заявлених вимог представник відповідача пояснила, що 19.06.2017 року працівники ПАТ "Запоріжгаз" за місцем проживання позивача здійснили контрольний огляд вузла обліку газу газового лічильника G 4 ВІЗАР, відповідно до положень розділу Х "Кодексу газорозподільних систем", при цьому були виявлені ознаки несанкціонованого втручання в його роботу, про що був складений акт про порушення від того ж числа. Як вказала представник відповідача, контрольна перевірка засобу обліку була здійснена на підставі даних обліку споживання газу, які свідчили про те, що ці облікові значення свідчать про занадто мале витрачання газу. 03.07.2017 року було проведено експертизу газового лічильника, під час якої виявлено зміну його конструкції, а саме наклеювання на клапан вимірювальної групи металевої пластини; при застосуванні до цієї пластини магніту ззовні лічильника він не обліковує газ, який надходить через нього на прилади. Таким чином, факт втручання споживача у роботу лічильника є доведеним, через що 14.07.2017 року комісія з розгляду актів про порушення ПАТ "Запоріжгаз" прийняла рішення про здійснення споживачу перерахунку необлікованого обсягу природного газу, вартість якого склала 241953 гривні 70 копійок. Представник відповідача вважає, що права позивача ніяким чином порушені не були, він має нести відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу лічильника, а тому просить відмовити в задоволенні його позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, у липні 2001 року позивач придбав побутовий газовий лічильник G 4 ВІЗАР заводський номер 0103317, який встановив у своєму житловому будинку № 138 по вул.Незалежної України в м.Вільнянськ Запорізької області (а.с.10). У липні-серпні 2016 року цей газовий лічильник пройшов періодичну повірку, та після цього був знову встановлений у вказаному будинку, демонтаж та монтаж лічильника здійснювалися працівниками відповідача (а.с.13-14). Під час монтажу лічильник був опломбований пломбою № С 31397357. 19.06.2017 року представники відповідача у ПАТ "Запоріжгаз" у будинку позивача здійснили демонтаж газового лічильника (а.с.16). При цьому ними був складений акт про порушення № 51 від 19.06.2017 року, згідно якого встановлено порушення "Кодексу газорозподільних систем", а саме несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ). Разом з цим, у вказаних документах зазначено про наявність про на лічильнику газу пломби повірки № С 31397357, і відсутні відомості про порушення її цілісності. 03.07.2017 року була проведена експертиза лічильника газу, за її результатами складений акт № 583 від того ж числа (а.с.19). За змістом акту, під час експертизи було виявлено несанкціоноване втручання в його роботу зміна конструкції лічильника, а саме: на клапан вимірювальної групи приклеєна металева пластина; при використанні магніту пластина піднімає клапан, в результаті чого газ на прилади надходить, але лічильник не обліковує газ. Разом з цим, згідно цього ж акту, цілісність заводської пломби та повір очного тавра відповідають встановленому зразку. 09.08.2017 року відповідач ПАТ "Запоріжгаз" своїм листом № zp.03.2-СЛ-17743-0817 повідомив позивача про необхідність сплати вартості необлікованого природного газу на суму 241953 гривні 70 копійок; сума обрахована відповідно до п.1 глави 3 розділу XI "Кодексу газорозподільних систем", на підставі встановлення факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника шляхом прихованих заходів (а.а.20-23). 15.09.2017 року, у зв'язку з неоплатою цього рахунку, житловий будинок позивача був відімкнений від газопостачання. Відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХІ "Кодексу газорозподільних систем", затверджених Постановою НКРЕтаКП № 2494 від 30.09.2015 року, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Аналізуючи ці положення законодавства, суд приходить до висновку, що обов'язковими умовами такого порушення є, по-перше, те, що це порушення має скоїти саме споживач, а по-друге, його дії мають бути умисними, оскільки мова ведеться саме про втручання в роботу засобу обліку. Разом з цим, відповідно до абз.2 п.2 глави 5 розділу Х "Кодексу газорозподільних систем", пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проектом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу. Тобто, пломбування на засобі обліку здійснюється саме у місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, і відсутність порушень цілісності пломб, за таких обставин, вже саме по собі свідчить і доводить про неможливість несанкціонованого втручання в його роботу з боку споживача. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала факт цілісності пломб на газовому лічильнику відповідача, не надала суду належних доказів відносно того, що несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника може бути здійснено без ушкодження цих пломб. Її пояснення про те, що на лічильнику позивача були виявлені подряпини та сліди, характерні для застосування магніту, до уваги не приймаються, оскільки ці твердження також об'єктивно не підтверджені, ані акт про порушення, ані акт експертизи таких відомостей не містять. Допитані у судовому засіданні свідки працівники ПАТ "Запоріжгаз" [PERSON] який проводив демонтаж газового лічильника та складав акт про порушення від 19.06.2017 року, та [PERSON] не змогли пояснити, яким саме чином можливо здійснити несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, яке фігурує у справі, без пошкодження пломб на цьому лічильнику. Посилання представника відповідача на те, що газовий лічильник під час повірки у серпні 2011 року після демонтажу був залишений у позивача, і він мав можливість втрутитися в його конструкцію, суперечать даним акту про зняття цього лічильника від 03.08.2011 року (а.с.11), з якого вбачається, що лічильник дійсно був залишений у споживача, але при цьому був запакований в пакет та опломбований номерною пломбою; ніяких даних проте, що після цього під час повірки у той час цілісність упаковки та/або пломби була порушена, суду не надано. Крім того, суд додатково звертає увагу, що відповідно до абз.4 п.7 глави 9 розділу Х "Кодексу газорозподільних систем", у разі виявлення факту дії спрямованого постійного магнітного поля на лічильник газу (ЗВТ), що підтверджується спрацюванням магнітного індикатора, Оператор ГРМ має довести, що встановлений мінімальний поріг спрацювання цього магнітного індикатора був достатнім для зміни допустимої похибки цього лічильника газу (ЗВТ). Тобто, у даній справі відповідач для підтвердження використання позивачем магніту зобов'язаний був встановити це за допомогою магнітного індикатора, проте доказів щодо проведення такої процедури суду також не надано. З урахуванням наведеного, у розглядуваних правовідносинах у відповідача не було достатніх підстав вважати, що позивач умисно несанкціоновано втручався в роботу лічильника, а отже, відповідач не мав права нараховувати позивачу об'єми (обсяги) природного газу за несанкціонований його відбір, та вимагати їх оплату відповідно до п.1 глави 3 розділу ХІ "Кодексу газорозподільних систем", як це було зроблено у даному випадку. Відповідно, несплата позивачем грошових коштів за таким розрахунком, згідно надісланого йому листа № zp.03.2-СЛ-17743-0817 від 09.08.2017 року, не може вважатися підставою для припинення газопостачання (розподілу природного газу) відповідно до приписів глави 7 розділу VI "Кодексу газорозподільних систем". Згідно ч.3 ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Відповідно до пп.1, 2 п.6.2 "Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам", затвердженого постановою НКРЕтаКП № 2498 від 30.09.2015 року, постачальник зобов'язаний забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим Договором; забезпечувати належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору. Відповідно до пп.2 п.7.1 "Типового договору розподілу природного газу", затвердженого постановою НКРЕтаКП № 2498 від 30.09.2015 року, оператор ГРМ зобов'язаний забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних Споживачу обємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього Договору. Таким чином, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про відновлення йому постачання природного газу є такими, що ґрунтуються на законі, а припинення йому газопостачання (розподілу природного газу), що було здійснено 15.09.2017 року, є таким, що здійснено без достатніх правових підстав, і порушує його права споживача побутових послуг, гарантовані Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно чч.1, 2. ст.22 того ж Закону, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.2 ч.2 цієї ж статті, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок протиправної поведінки відповідача він зазнав душевних страждань, зокрема, через почуття дискомфорту та побоювання за себе та членів своєї сім'ї у зв'язку із відсутністю можливості користуватися газовим опаленням та іншими побутовими газовими приладами напередодні холодної пори року, почуття непевності у майбутньому, необхідності докладати додаткових зусиль дня відновлення нормальних умов життя та захисту своїх прав, а тому наявні підстави ля відшкодування завданої йому моральної шкоди. Разом з цим, зважаючи на характер душевних страждань позивача, істотність вимушених змін у його побуті, суд вважає завеликим заявлений розмір відшкодування у 20000 гривень, та знижує його до 7000 гривень як до такого, що відповідає зазначеним обставинам, а також вимогам розумності та справедливості. Відносно вимог позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування та зобов'язання до сплати грошових коштів за використання необлікованого природного газу, то суд не вбачає підстав для їх задоволення. При цьому суд виходить з того, що ці дії, про які зазначив позивач, фактично являють собою просту пропозицію вчинити певні дії, і безпосередньо не порушують його цивільні права та інтереси. Відповідно, вимоги про визнання таких дій "неправомірними" не можуть вважатися належним способом захисту свої цивільних прав відповідно до положень ст.16 ЦК України. Суд також не може погодитися з вимогами позивача відносно зобов'язання відповідача здійснити за свій рахунок монтаж газового лічильника, оскільки ці вимоги у позовній заяві не конкретизовані, позивач не визначився, чи ведеться мова про монтаж раніше демонтованого газового лічильника, чи потребує він ремонту і за чий рахунок, або ж мова ведеться про встановлення нового вузла обліку газу, і з яких саме правових підстав такий монтаж повинен бути здійснений за рахунок відповідача. Враховуючи наведене, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial