Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, третя особа - відділ Держземагентства у Віньковецькому районі про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, у якому просила визнати недійсним Державний акт серії [NUMBER] від 06.02.2007 року на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,38 га, що розташована на території Дашковецької сільської ради, виданий [PERSON], та визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки: сад - земельна ділянка [NUMBER], площа 0,2131 га, кадастровий номер [NUMBER], деградовані землі - земельна ділянка [NUMBER], площа 0,4834 га, кадастровий номер [NUMBER], рілля - земельна ділянка [NUMBER], площа 0,6884 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка була власником земельних ділянок для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області: сад - земельна ділянка [NUMBER], площею 0,2131 га; деградовані землі - земельна ділянка [NUMBER], площею 0,4834 га; рілля - земельна ділянка [NUMBER], площею 0,6884 га, згідно Державного акта серії [NUMBER] від 06.02.2007 року. Позивачка є спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняла шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в зв`язку з невідповідністю кадастрових номерів на земельні ділянки, а саме земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акта міститься в 04 кадастровій зоні 006 кадастрового кварталу, хоча вірним є 03 кадастрова зона 013 кадастровий квартал; земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акта міститься в 05 кадастровій зоні 002 кадастрового кварталу, хоча вірним є 03 кадастрова зона 007 кадастровий квартал, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акта міститься в [NUMBER] кадастровому кварталі, хоча вірним є [NUMBER] кадастровий квартал. Таким чином належне позивачці право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав вона вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки. У судове засідання 08.05.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник позивачки [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася. Представник відповідача, Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, - сільський голова [PERSON] надала суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи, відділу Держземагентства у Віньковецькому районі - начальник відділу В.А. Павлюк також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та просив справу розглянути за відсутності представника відділу. Представник співвідповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, залучений до розгляду справи ухвалою суду від 31.03.2015 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився також, причини неявки до суду не повідомив. 08 травня 2015 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивачки [PERSON], яка була власником земельних ділянок [NUMBER] площею 0,21 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га, цільове призначення яких товарне сільськогосподарське виробництво, розміщених на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті спадкодавця на вказане майно відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем майна померлої за заповітом, спадщину прийняла, оскільки протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавиці [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про народження [NUMBER], із якого слідує, що матір`ю [PERSON] є [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу, із якого слідує, що [PERSON] одружилася із [PERSON], і прізвище дружини після одруження "[PERSON]"; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 06.02.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім'я [PERSON], згідно якого остання є власником земельних ділянок [NUMBER] площею 0,21 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га на території Дашковецької сільської ради; довідкою Дашковецької сільської ради № 163 від 26.02.2015 року, із якої випливає, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], одна; копією заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 09.10. 2014 року, копією заповіту [PERSON] від 30.04.2014 року, із якого слідує, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2014 року, державним нотаріусом Макаровою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що належали [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з невідповідністю кадастрових номерів на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER] згідно Державного акта серії [NUMBER]. Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 24.11.2014 року № 1910, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірний кадастровий квартал, замість " [NUMBER]" вірно " [NUMBER]". Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 24.11.2014 року № 1911, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірна кадастрова зона і квартал, замість " [NUMBER]" вірно " [NUMBER]". Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у Віньковецькому районі від 24.11.2014 року № 1912, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірна кадастрова зона і квартал, замість " [NUMBER]" вірно " [NUMBER]". Згідно Інформаційної довідки від 29.01.2015 року № 27-2207-0.3-184/2-15, вартість земельних ділянок, які належать [PERSON] гідно Державного акта серії [NUMBER], станом на 01.01.2015 року становить: [NUMBER] (рілля) площею 0,6884 га - 12039,00 грн., [NUMBER] (багаторічні насадження) площею 0,2131 га - 2143,64 грн., [NUMBER] (сінокіс) площею 0,4834 га - 1578,27 грн. Відповідно до повідомлення Державного кадастрового реєстратора № РВ-6800078212014, № РВ-6800078172014, № РВ-6800078192014, позивачці [PERSON] відмовлено у наданні відомостей з Державного земельного кадастру. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавиця [PERSON] за свого життя набула право власності на земельні ділянки відповідно до закону, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельні ділянки помилками, позивачка позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 30.03.2015 року, наданої на запит суду державним нотаріусом Макаровою Н.В., спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрита за заявою [PERSON] від 09.10.2014 року. Отже, позивачка як спадкоємець померлої за заповітом, має право на спадкове майно в порядку спадкування, та зокрема на земельні ділянки [NUMBER] площею 0,6884 га, [NUMBER] площею 0,2131 га, [NUMBER] площею 0,4834 га, згідно державного акта серії [NUMBER], та враховуючи, що спадщину прийняла у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про набуття нею права на успадкування вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки [NUMBER] (сад) площею 0,21 га з кадастровим номером [NUMBER], [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га з кадастровим номером [NUMBER], [NUMBER] (рілля) площею 0,69 га з кадастровим номером [NUMBER] - серії [NUMBER], виданий 06 лютого 2007 року на ім'я [PERSON] Віньковецьким районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 209/2006-р від 05.09.2006 року, слід визнати недійсним, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрових номерів земельним ділянкам, та на підставі технічної документації визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Визнання права власності за [PERSON] на земельну ділянку не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved