Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся прокурор м. Краматорська в інтересах [PERSON] про стягнення недорахованої та невиплаченої стипендії за період з жовтня по грудень 2014 року. Ухвалою суду від 09.04.2015 року до участі у справі залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну казначейську службу України. Свої вимоги, які під час судового розгляду справи позивач уточнив (а.с.33-36), обгрунував тим, що [PERSON] з 25.09.2014 року навчається у Донбаській Державній машинобудівній академії та щомісячно отримує стипендію у розмірі 730 грн. Батько [PERSON] - [PERSON], на день вступу сина до академії був шахтарем-інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою ДН-07 №011765. Частиною 2 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендії у встановленому законодавством порядку. Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів- інвалідів 1 та II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійних -технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімумв, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, [PERSON], з урахуванням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак за весь час навчання стипендія [PERSON] нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 року по 31.12.2014року становив - 1218 грн. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] мав отримувати стипендію з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року у сумі 1218 грн. щомісячно, в той час, як відповідачем стипендія [PERSON] нараховувалася на загальних піставах. Внаслідок неправомірних дій Донбаської державної машинобудівної академії студент [PERSON] у період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року отримував стипендію в неповному розмірі. Недоотримана сума стипендії, відповідно до наданого розрахунку, становить 1064 грн. У судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, та просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що відносини в процесі розгляду, затвердження, виконання бюджетів, дотримання бюджетного законодавства регулюються Бюджетним кодексом України. Відповідно до ст.2 ч.І п.40 Бюджетного Кодексу, документом, що визначає мету, завдання, напрями використання бюджетних коштів, відповідальних виконавців та інші характеристики бюджетної програм відповідно до бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України - є Паспорт бюджетної програми. Указаний документ щорічно був затверджений на 2014 рік - Наказом МОН і Міністерства фінансів України від 21.03.2014 № 249/311 на 2015 Наказом МОН і Міністерства фінансів України від 17.02.2015 р. № 157/109. Паспорти містять конкретні нормативно-правові акти, які визначають напрями використання бюджетних коштів. В кожному з Паспортів бюджетної програми не згадано ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», як підставу для виконання бюджетної програми на кожен календарний рік. Таким чином, Головні розпорядники бюджетних коштів , визначені у ст. 22 БК, розробляючи та затверджуючи паспорта бюджетних програм не врахували необхідність бюджетного зобов'язання щодо виконання ст..5 вищезгаданого Закону. Виконуючи накази головного розпорядника бюджетних коштів (МОН і Мінфін України) ДДМА було не в змозі нарушувати напрями використання бюджетних призначень. Крім того ЗУ «Про державний бюджет України» на 2015 рік (п.9. Прикінцевих положень ) встановлює, що норми і положення ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовується у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетних фондів загальнообов'язкового та державного соціального страхування. ДДМА є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів державного бюджету, основним видом діяльності Академії є вища освіта. Основним законом у галузі вищої освіти є Закон України «Про вищу освіту» №1556-УІІ від 01.07.2014р. Цей Закон встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти в Україні. Згідно п.2 ст.62 зазначеного закону «Особи, які навчаються у ВНЗ за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, мають право на отримання стипендій установленому законодавством порядку», а п.5 ст.62 наголошує, що «розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх визначення і виплат встановлюється КМУ.» При призначенні стипендії ВНЗ керуються порядком призначення і виплати стипендій, затвердженим постановою КМУ від 12.07.2004р. №882 «Питання стипендіального забезпечення», дія якого поширюється на осіб, які навчаються у ВНЗ за рахунок коштів державного бюджету. Згідно п. п.4,5,6 вищезгаданого порядку виділяють академічні та соціальні стипендії. До цього нормативного неодноразово вносили зміни та доповнення, але у відповідність до ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» він не приведений. Таким чином ні в ЗУ «Про вищу освіту», ні в Постанові КМУ №882 не передбачений указаний в позовній заяві вид соціальної стипендії, не визначено порядку призначення та виплати стипендії дітям шахтарів. ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» є неузгодженим з іншими законодавчими актами в частині призначення стипендій, оскільки ст.5 вищезгаданого Закону «Особливості здобуття освіти шахтарями та їх дітьми » передбачає, що стипендія дітям шахтарів є гарантованою виплатою за рахунок коштів Державного бюджету. Такі стипендії були введені для підвищення престижності шахтарської праці, подальшого працевлаштування випускників на підприємства добувної промисловості, відповідно до умов договору між випускником, ВНЗ та відповідним органом державної виконавчої влади. Студент [PERSON] навчається за спеціальністю «Обробка металів тиском» без укладання договору на навчання з подальшим працевлаштуванням у зазначеній галузі. Виходячи з вищенаведеного, Академія не має права на виплату вказаної в позовній заяві стипендії за рахунок загального і спеціального фондів, оскільки джерела для її виплати відсутні. У задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи - Державної казначейської служби України, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом № 04-509 від 25.09.2014 року [PERSON] було зараховано до Донбаської державної машинобудівній академії на денне відділення за спеціальністю «ОМТ» (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 94). [PERSON] працював на підземних роботах, є шахтарем - інвалідом праці ІІ групи, що підтверджується копіями трудової книжки,посвідчення та довідкою МСЕК серії ДОН-07 №011765 (а.с.7-15) З довідки № 49 від 25.02.2015 року, наданої ДДМА (а.с.16), вбачається, що [PERSON] отримав стипендію у жовтні 2014 року - у сумі 730 грн., у листопаді 2014 року - у сумі 730 грн., у грудні 2014 року у сумі 1130 грн. Звертаючись до суду з позовом, прокурор посилається на те, що у зв'язку з тим, що батько [PERSON] є шахтарем - інвалідом ІІ групи, йому передбачено виплату соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", однак соціальна стипендія відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. [PERSON] є сином шахтаря, який став інвалідом ІІ групи під час виконання трудових обов'язків, тому йому повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у Донбаської Державної машинобудівної академії стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону. Суд, погоджується з розрахунком сум невиплаченої стипендії, наданої позивачем, оскільки його розраховано з урахуванням сум стипендії, яка була виплачена навчальним закладом, за період навчання [PERSON] та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України " за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року включно. Відповідно до наданого розрахунку, сума недоотриманої стипендії складає 1064 грн., у тому числі за жовтень 2014 року - 488 грн., за листопад 2014 року - 488 грн., за грудень 2014 року - 88 грн. Відповідачем, вказаний розрахунок не оспорюється. Посилання представника відповідача на положення п. 6 Порядку призначення та виплати стипендії від 12 липня 2004 року № 882, затвердженої у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2008р. № 165, яка на даний час є чинною, що витрати на стипендіальне забезпечення дітей окремих категорій шахтарів у відповідності до вимог ст. 5 ЗУ "Про підвищення шахтарської праці" в ній не передбачені, не заслуговують на увагу, оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України "Про державний бюджет України" на 2012 - 2014 роки не призупинялась. Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Тобто, положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму. Відсутність бюджетних асигнувань на виплату стипендії не є підставою для відмови відповідача у її виплаті у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", оскільки таке твердження суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі "Кечко проти України", згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та стягнення з Донбаської Державної Машинобудівної академії на користь [PERSON] недорахованої та невиплаченої стипендії за період з 01 жовтня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 1064 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved