Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

у липні 2021 року Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по кредитній угоді, укладеній 20 вересня 2006 року в сумі 3010,69 грн. та судових витрат, які складаються судового збору в сумі 2270 грн. та витрат на поштову кореспонденцію у розмірі 105 грн. Представник Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. [PERSON] та [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать довідка про доставку СМС - повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки відповідачі суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гусаренко О.М. в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що його довіритель [PERSON] сплатив необхідну суму за наданим йому кредитом та пеню. Останній платіж було сплачено у лютому 2021 року за виконавчим провадженням. На даний час дія договору закінчилась ще у листопаді 2019 року, тому позивач не вправі вимагати стягнення додаткових виплат до безкінечності. Судом встановлено, що 18 липня 2005 року [PERSON] звернувся до Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з заявою про надання пільгового кредиту в сумі 50 тис. грн. на спорудження добудови до житлового будинку. 20 вересня 2006 року між державною спеціальною кредитно-господарською організацією Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] укладено договір № 1032-06 про надання кредиту в сумі 50 тис. грн., строком на 13,5 років, терміном користування до 30 листопада 2019 року на будівництво (добудову) житлового будинку за адресою с. Плішивець Гадяцького району. П. 4.1. угоди передбачено, що Позичальник зобов`язаний розпочати будівництво не пізніше 3 кварталу 2006 року і завершити будівництво не пізніше 2 кварталу 2007 року. П.4.4. угоди передбачено, що погашення кредиту розпочинається Позичальником не пізніше ніж через два місяці після завершення терміну використання кредиту. Останній платіж здійснюється 30 листопада 2019 року. З метою забезпечення своєчасного виконання строкових зобов`язань було укладено договір поруки №364-06 від 25 вересня 2006 року за яким [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями і зобов`язалися солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань, передбачених кредитною угодою №1032-06 від 20 вересня 2006р., укладеною між кредитором та позичальником. Рішенням Гадяцького районного суду від 16 квітня 2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість по кредитному договору № 1032-06 від 20 вересня 2006 року в сумі 12355 грн., з яких по кредитних коштах - 8500 грн., по відсотках за користування кредитом - 2748 грн., пеня - 1107 грн. 12 листопада 2015 року рішенням Гадяцького районного суду стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість по кредитному договору № 1032-06 від 20 вересня 2006 року в сумі 15805 грн., з яких по кредитних коштах (тіло кредиту) - 10955 грн., по відсотках за користування кредитом - 1864 грн., пеня - 2986 грн. Згідно довідки Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі станом на 30.06.2021р. [PERSON] за період з 01.04.2020 по 21.02.2021 має заборгованість по кредитному договорі в сумі 3010,69 грн., з яких 483,78 грн. - відсотки, 2526,91 грн. - пеня. Відповідно до п.6.1 угоди від 20.09.2006, ця угода набуває чинності з дати надходження коштів на депозитний рахунок позичальника і діє до дати підписання сторонами акту про погашення зобов`язання за кредитом, якщо її не буде розірвано достроково. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України. Як вбачається з п.5.2 кредитної угоди за порушення строків повернення кредиту та відсотків за його користування позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної річної ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу. Згідно п.5.3 угоди у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по поверненню кредиту та у випадку припинення угоди по ініціативі Фонду, останній має право вилучити та реалізувати на підставі діючого законодавства майно Позичальника, передане під заставу або стягнення боргу з поручителя в установленому порядку, п.7.8 передбачено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів, Фонд має право звернутися з позовною заявою про встановлення порушеного права до суду. Суд встановив, що між Фондом та [PERSON] виникли цивільні правовідносини, що випливають з кредитних правовідносин. В зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, були порушені майнові права фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, в зв`язку з чим суму боргу слід стягти солідарно з боржника і поручителів. Не заслуговують на увагу суду заперечення представника відповідача проти позову з міркувань закінчення строку дії договору ще 30 листопада 2019 року, так як згідно кредитної угоди вказана дата є датою останнього платежу за договором. Сама ж угода діє до дати підписання акту про погашення зобов`язань за кредитом. Як встановлено в процесі розгляду справи такий акт сторонами не складався. Також адвокат в судовому засіданні послався на необхідність застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, сформованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, де вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто за логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України. Проте у вказаній постанові Велика Палата розмежувала поняття «строк договору» , «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Так, у Постанові ВП ВС у п.29 вказано, що поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. 30. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. 31. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). 32. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). 33. Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. 34. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 35. З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Так у даному випадку за змістом кредитної угоди строк останнього платежу і строк дії договору не збігаються, тому поняття «останній платіж» та «строк дії договору» не є тотожними. За наведених обставин, суд відхиляє позицію захисту щодо застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, сформованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та вважає, що позов слід задовольнити. Також з відповідачів на користь відповідача слід стягти сплачений фондом судовий збір по 756,66 грн. з кожного. Щодо витрат на поштову кореспонденцію у розмірі 105 грн., суд не вбачає підстав для їх стягнення, оскільки витрати на поштову кореспонденцію не відносяться до судових витрат в розумінні ст. 133 ЦПК України.

Outcome: partial