Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що вона з 11 листопада 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі в них народились дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач тимчасово не працює, участі в утриманні дітей не приймає, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що головною метою звернення до суду з цим позовом є стабільне й систематичне отримання аліментів на дітей від відповідача, оскільки протягом останніх 7 місяців відповідач ніде не працює та коштів на утримання дітей не виділяє. Вважає, що достатнім для нормального забезпечення дітей є розмір аліментів по 1 500 грн на кожну дитину щомісяця. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 6 місяців тому його було демобілізовано із зони АТО, де він проходив військову службу за мобілізацією та отримав статус "учасник бойових дій". Декілька місяців після демобілізації він перебивався тимчасовими заробітками на будівництві, працевлаштування неофіційне. Він готовий сплачувати аліменти на дітей у розмірі, визначеному у СК України, а саме по 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, тобто приблизно по 400 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27\~лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із\~ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони з 11 листопада 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народились діти: дочка [PERSON], 3 травня 2011 року, та син [PERSON], [INFO] (а.с.10,12), які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, чого відповідач не заперечував. Відповідно до ч.\~1 ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Предявлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обовязку утримувати дитину. Частиною 3\~статті 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.\~ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017\~рік" у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017\~року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] офіційно працевлаштована помічником вихователя в дитячому садку № 71 у м. Черкаси, середньомісячна заробітна плата за період із лютого 2016 року по грудень 2016 року становить 1873\~грн 31 коп. (а.с. 9). Відповідач [PERSON] останні 6 місяців до звернення позивача до суду з цим позовом, як і на даний час, офіційно не працює, постійного та стабільного доходу не має, його заробіток кожний місяць мінливий та залежить від виконання тимчасових підсобних робіт на будівництві. Водночас, із наданих ним копії військового квитка та посвідчення випливає, що його було мобілізовано для проходження військової служби в зоні АТО, в якій він брав участь по 29 серпня 2016 року, де отримав статус "учасник бойових дій". За таких обставин, із урахуванням обставин справи та враховуючи рівень споживчих цін суд вважає правильним та доцільним позов задоволити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі по 850 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 6\~лютого 2017 року та до досягнення кожним із дітей повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 2\~ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. З огляду на те, що позивача та відповідача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: approved