Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Підприємство теплових мереж „Ковельтепло" (далі - ПТМ "Ковельтепло") звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги - теплопостачання квартири [ADDRESS]. Позов обґрунтовано тим, що відповідач, будучи власником зазначеної квартири, користується послугами, які надає їй ПТМ „Ковельтепло", в добровільному порядку їх не сплачує та на неодноразові нагадування про необхідність погасити борг не реагує, внаслідок чого заборгованість останньої перед підприємством за період з вересня 2013 року по січень 2014 року, станом на 01 лютого 2014 року, становить 1000,75 грн. Несвоєчасна оплата відповідних комунальних послуг дестабілізує фінансовий стан підприємства, а тому ПТМ "Ковельтепло" звернулось до суду з позовом, в якому прохає ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі на користь позивача заборгованість, що виникла по оплаті за комунальні послуги в сумі 1000,75 грн. та судові витрати у справі в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак до суду надійшла його заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати по справі, враховуючи і витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Не заперечує проти постановлення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, а саме, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ст. 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ч.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Будинок № 6 по вул. Відродження в м. Ковелі та квартира відповідача в цьому будинку підключені до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Враховуючи, що обов'язок укласти договір з позивачем покладається на відповідача, слід прийти до висновку, що між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії, оскільки позивач надавав відповідачу послугу з теплопостачання, а відповідач користувалась нею для задоволення власних потреб та частково оплачувала їх, що підтверджується розрахунком боргу. Позивач, виконуючи договірні зобов'язання, понісши витрати, виробив теплову енергію і доставив її до вводу в квартиру відповідача. Одностороннє небажання користуватися виробленою послугою не звільняє від обов'язку її оплатити. Відповідач заперечень та доказів щодо того, що позивач порушував зобов'язання, зокрема надавав послугу неналежної якості, не подала. З приводу неналежної якості наданих послуг у встановленому порядку відповідач до позивача не зверталась. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, долученого останнім до матеріалів справи, заборгованість відповідача за період з вересня 2013 року по січень 2014 року, станом на 01 лютого 2014 року, складає 1000,75 грн. Плата за опалення та підігрів води нараховані за діючими тарифами та заперечень не викликають. Відповідач не подала доказів, які спростовують, що сума її заборгованості є саме такою. Таким чином суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 79, п. 6 ч. 3 ст. 79, ст. 88, ст. 99 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 339,60 грн. (128,900 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви; 114,70 грн. судового збору, зарахованого після відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу; та 96,00 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).

Outcome: approved