Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованості за надані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 92 454, 63 грн. за період з 01.11.2013 по 30.11.2020, 3% річних у сумі 2551, 78 грн., інфляційні витрати у сумі 3691, 81 грн., а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , і є абонентами КП «Харківські теплові мережі». Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідачі належним чином не здійснюють, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.11.2013 по 30.11.2020 у розмірі 92454, 63 грн. Також зазначено, що до 09.09.2014 за вказаною адресою було зареєстровано 5 осіб, відповідно нарахування проводились на вказану кількість осіб, у вересні 2014 року померла [PERSON] , проте відповідачі не звернулися до підприємства із довідкою про склад сім*ї з урахуванням зняття з реєстрації однієї особи. На даний час підприємством зроблені відповідні корегування нарахувань на 4 особи з вересня 2014року, тому просить суд стягнути заборгованість у розмірі 92 454,63грн. Ухвалою суду від 30.12.2020 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 21 квітня 2021 року відповідачами подані відзиви на позову заяву, в якій останні позовні вимоги визнали частково та просили суд застосувати строк позовної давності. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. 10.08.2021 представником позивача надана заява на виконання ухвали про витребування доказів, в якій зазначено про неможливість надати довідку з відомостями про призначення платежу, отриманого 28.11.2019, оскільки дана оплата здійснена без зазначення призначення платежу. Також вказано, що на момент переказу коштів споживач є власником коштів, які він сплачує за послуги з теплопостачання, і тому на підставі частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України розпоряджається ними на свій розсуд, зазначаючи у платіжному документі призначення платежу, наприклад: "за травень 2018р." З моменту зарахування коштів на рахунок КП "Харківські теплові мережі" їх власником стає вже теплопостачальна організація. Як власник отриманих коштів КП "Харківські теплові мережі" зараховує отримані кошти відповідно до призначення платежу, а залишок коштів, які є його власністю та не підпадають під призначення платежу, вказаного споживачем у платіжному документі, зараховує на оплату послуг за попередній період відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України (за наявності заборгованості) або на наступний період (за відсутності заборгованості), здійснюючи повноваження розпорядження своїм майном на власний розсуд. Зазначено, що надати довідку з відомостями про дату та показання лічильника, встановленого в квартирі відповідачів неможливо, оскільки його було закрито в 2020 році, тому як з 2013 року не надавалися показники лічильника та у 2017 році не було здійснено госповірку. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про визнання позову лише в межах строку позовної давності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст.67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875 - IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі надані послуги сплачують несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим згідно з наданою позивачем відомістю про нарахування та оплату послуг за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.11.2013 по 30.11.2020 у відповідачів створилась заборгованість за надані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання у розмірі 92454 грн. 63 коп. Згідно з наданою позивачем відомістю нарахувань інфляційних витрат та 3% річних за період з грудня 2017 по листопад 2020 року заборгованість складає 50528 грн. 18 коп., та у зв`язку із простроченням відповідачами оплати наданих послуг нараховано 3% річних у сумі 2251 грн. 78 коп., інфляційні витрати у сумі 3691 грн. 81 коп. У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наведені обставини підтверджуються дослідженими раніше у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3% річних та індексу інфляції. Доказів на підтвердження заперечень, викладених у відзиві на позов, відповідачі не надали, надані позивачем докази та наведений розрахунок не спростували. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм в сукупності та встановлені судом фактичні обставини дають суду підстави для висновку, що належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами позивач довів наявність у відповідачів заборгованості у вказаній сумі. Відповідачі не надали суду належних, допустимих та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Щодо заяви відповідачів про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До суду з даним позовом позивач звернувся 24 грудня 2020 року. Таким чином, суд застосовує позовну давність у даній справі за позовними вимогами за період з 01.11.2013 по 30.11.2017 р., у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаний період слід відмовити. Враховуючи наведене, стягненню підлягає заборгованість за період з 01 грудня 2017 року по 30 листопада 2020 року включно в розмірі 50528 грн. 18 коп., інфляційні втрати у розмірі 3691 грн. 81 коп., та 3% річних - 2251 грн. 78 коп. Згідно з ч.ч. 1,13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн. Позовні вимоги задоволені частково, у розмірі 50528 грн. 18 коп., тому пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1148,74 грн., що в рівних частках по 287 грн. 18 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial