Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Ужгородський міський центр зайнятості, за якою просить суд: безстроковий трудовий договір, укладений 10.09.2001 року між фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , ІПН: [NUMBER] та нею, зареєстрований у міському центрі зайнятості - розірвати. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. 30.08.2001 року між позивачем ( [PERSON] після укладення шлюбу - [PERSON] - підтверджується відміткою у паспорті) та відповідачем укладено трудовий договір №1539_197199 згідно з яким її прийнято на посаду продавця, цей договір зареєстровано у міському центрі зайнятості 10.09.2001 року. Трудовий договір у позивача та у центрі зайнятості не зберігся. 30.04.2002 року трудові відносини припинилася за згодою сторін, так як вбачається з копії трудової книжки позивач звільнена із займаної посади. Однак трудовий договір не знятий з реєстрації в Ужгородському МЦЗ та вже багато років, позивач не може встановити місце знаходження відповідача. Зазначений факт перешкоджає постановці на облік у центрі зайнятості позивача, що й зумовило звернення до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, проте подала заяву від 18.11.2021 року за якою позов підтримала та просила суд його задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будь - яких письмових заяв до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явилася, причини неприбуття суду не повідомила, письмових заяв не подала. Судове засідання у справі було призначене на 15 год. 00 хв. 18.11.2021 року, однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 23.11.2021 року. Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки [NUMBER] позивача - [PERSON] . 30.08.2001 року вона була прийнята Приватним підприємцем [PERSON] на посаду продавця. 30.04.2002 року позивача було звільнено із займаної посади за власним бажанням. Згідно листа від 13.05.2021 року № 299 Ужгородського міського центру зайнятості трудовий договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований в Ужгородському міському центрі зайнятості 10.09.2001 року за № 1539_197199 як безстроковий, однак розірваним бути не може, тому що роботодавець не звернувся до центру у встановленому законом порядку. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] , місцезнаходження: [ADDRESS] , дійсно був зареєстрований 22.02.2001, номер запису: 23241750000017961, як суб`єкт підприємницької діяльності. У реєстрі відсутня інформація щодо припинення його діяльності. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України та ст. 24 КЗпП У країни визначено, що трудовий договір може бути, зокрема, безстроковим, шо укладається на невизначений строк. Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми при укладенні трудового договору з фізичною особою є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Положеннями ст. 24-1 КЗпП України (в редакції станом на 10.09.2001 - дату реєстрації трудового договору, укладеного між сторонами у справі) визначено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 р. за № 554/5745 «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» (далі за текстом - Порядок) були затверджені форма трудового договору та порядок його реєстрації. Як зазначено у п. 8 - 10 Порядку (у останній редакції) у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості на підставі запису про зняття трудового договору з реєстрації, зробленого у книзі реєстрації трудових договорів, робить на трьох, а в разі відсутності працівника - на двох примірниках трудового договору запис: "Трудовий договір від "___" ______________ 20___ р. № ______ знято з реєстрації "___" _______________ 20___ р. ____________________________________________________________________________ (найменування центру зайнятості) М.П. ________________ (підпис) ____________________________ (прізвище, ім`я, по батькові посадової особи центру зайнятості)". Згідно п. 4 - 7 Постанови КМУ від 29 жовтня 2009 р. № 1168 « Деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю» у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов`язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок. Зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою: примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: - надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; - проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів та повідомляє працівникові. За зверненням працівника, який не був присутній під час зняття трудового договору з реєстрації, посадова особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів з дня такого звернення робить відповідну відмітку у виданому йому примірнику трудового договору та засвідчує у трудовій книжці запис про звільнення з роботи, внесений фізичною особою. Проаналізувавши вищезазначене законодавство та правовідносини, що склалися між сторонами у справі, суд дійшов висновку, що факт укладення трудового договору 30.08.2001 року та його припинення 30.04.2002 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України між сторонами у справі [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] підтверджується відомостями про роботу, внесеними до трудової книжки позивача [NUMBER] та засвідченими печаткою відповідача. Однак після припинення трудового договору відповідач, всупереч діючому на той час законодавству, не вжив всіх необхідних заходів щодо розірвання договору та його зняття з реєстрації в центрі зайнятості, відтак позов позивача є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Слід також зазначити, що суд звернув увагу на описку, допущену позивачем у позовній заяві, у якій зазначене ПІБ відповідача як « [PERSON] », проте згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться єдина фізична особа із таким ПІБ - [PERSON] , місцезнаходження: [ADDRESS] , дійсно був зареєстрований 22.02.2001, номер запису: 23241750000017961, зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, тому суд вважає належними ПІБ відповідача саме [PERSON] , які і використовує при винесенні зазначеного рішення. Зазначе6на описка виникла внаслідок необізнаності позивача із правильним написанням ПІБ відповідача через втрату трудового договору через сплив великого проміжку часу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved