Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи тим, що [INFO] в с.Голдашівка Бершадського району Вінницької області померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач вчасно подав заяву про прийняття спадщини після покійної матері до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Полуденко М.Ф., де і було заведено спадкову справу №4/2019, однак, йому стало відомо, що існує заповіт від 22.12.2018 року, вчинений від імені померлої [PERSON] та посвідчений секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]., зареєстрований в реєстрі за №74 на [PERSON] .. Позивач вважає, що секретар Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]. не мала права вчиняти заповіт, так як на час укладення заповіту його мати [PERSON] була хвора та перебувала на стаціонарному лікуванні і не могла за станом свого здоров`я розуміти значення своїх дій та належно керувати ними та неясним розумом укладати дане розпорядження. Крім того, вважає, що заповіт від 22.12.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №74 є нікчемним, так як він вчинений в лікарні, де мати перебувала на стаціонарному лікуванні із діагнозом саркома легені, а також йому достовірно відомо, що мати бажала на випадок своєї смерті оформлення спадку здійснити за законом. Також зазначає, що мати була особою похилого віку, за станом здоров`я потребувала стороннього догляду та перебувала на стаціонарному лікуванні, а третя особа по справі [PERSON] не доглядала її. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд визнати нікчемним заповіт [PERSON] , складений 22.12.2018 року та посвідчений секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]., зареєстрований в реєстрі за №74. Відповідно до п.2 ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Янчук В.М. позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити. Пояснили, що під час посвідчення вказаного заповіту не було дотримано встановленого чинним законодавством порядку посвідчення заповітів, оскільки на час його посвідчення, а саме 22.12.2018 року, і це була субота, заповідач [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Чечельницька ЦРЛ" і за станом здоров`я не могла перебувати у Каташинській сільській раді для вчинення даної нотаріальної дії, а також зазначають, що 22.12.2018 року з лікарні вона не відпрашувалась і даний заповіт не підписувала, вважають, що даний заповіт не належить померлій [INFO] [PERSON] .. Крім того, адвокатом Янчуком В.М. було заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи заповіту складеного 22.12.2018 року та посвідченого секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]., зареєстрованого в реєстрі за №74 для встановлення належності підпису заповідачу [PERSON] , яке позивач не підтримав. Відповідач голова Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Савченко М.А. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що померла [PERSON] дійсно проживала в у своєї внучки [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд і купувала їй ліки. Крім того, зазначив про те, що дійсно вищевказаний заповіт був посвідчений секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]. 22.12.2018 року, і дійсно це була субота, оскільки згідно розпорядження №79 від 13 грудня 2018 року Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про перенесення робочих днів, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" було перенесено робочі дні з понеділка 24 грудня на суботу 22 грудня. А також повідомив суду, те що 22.12.2018 року, ближче до обіду до Каташинської сільської ради приїхали [PERSON] та [PERSON] і привезли [PERSON] , допомогли її зайти, і в подальшому вона підписала заповіт, поводила себе адекватно, цілком усвідомлювала свої дії. Третя особа, на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [INFO] [PERSON] є її рідною бабусею, яка проживала у неї і вона її доглядала. Також, підтвердила те, що бабуся дійсно з 19.12.2018 року по 31.12.2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Чечельницька ЦРЛ" з діагнозом рак легенів та цироз печінки. Коли вона відвідувала її, то бабуся сказала, що хоче зробити заповіт на неї, і тоді вона разом із своїм чоловіком [PERSON] та [PERSON] 22.12.2018 року відвезли її до Каташинської сільської ради, де бабуся склала заповіт, згідно якого земельну ділянку заповіла [PERSON] , а все інше належне їй майно на неї. Також, зазначила, що позивач із матір`ю [PERSON] були посварені та перебували в неприязних відносинах. Крім того, вказала, що волевиявлення [PERSON] на укладення заповіту на її користь було вільним і відповідало її внутрішній волі, тому в задоволенні позову просить відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що з 2010 року працює на посаді секретаря Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області і згідно розпорядження №4 від 04 січня 2018 року Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області на неї покладено відповідальність за вчинення нотаріальних дій. Також, підтвердила той факт, що дійсно 22.12.2018 року, ближче до обіду, до сільської ради привезли [PERSON] , допомогли її зайти. Під час розмови із нею, пояснила, що внучка [PERSON]. виросла біля неї, а на даний час доглядає її, і хоче скласти на неї заповіт, який підписала власноруч. Крім того, за сина-позивача по справі та дочку відзивалась негативно. Заповідач поводила себе адекватно, підстав для відмови посвідчення заповіту у неї не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що працює землевпорядником Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та повністю підтвердила покази свідка [PERSON] , оскільки працюють в одному кабінеті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється дочкою померлої [INFO] [PERSON] , та підтвердила те, що дійсно її дочка [PERSON] забрала її матір до себе та доглядала її, а також те, що їй було відомо, що померла матір мала намір скласти заповіт на онуку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Чечельницька ЦРЛ" разом із померлою [PERSON] , і остання неодноразово говорила про те, що хоче скласти заповіт на онуку [PERSON] , також зазначає, що [PERSON] була при свідомості, ходила сама, поводила себе адекватно, а також підтвердила той факт, що вона 22.12.2018 року дійсно ненадовго відлучалась з лікарні, куди саме їй не відомо. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи вважає, що в позові слід відмовити, з таких підстав. Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області 17 січня 2019 року, [PERSON] , померла [INFO] . Як вбачається із довідки №27 від 17.01.2019 року виданої виконкомом Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що [PERSON] , дійсно на день смерті [INFO] [PERSON] , проживала разом з нею та вели спільне господарство в одному погосподарському номері по [ADDRESS] . За власний рахунок проводила похорон. Позивач після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Полуденко М.Ф. із заявою про прийняття спадщини, так як є спадкоємцем першої черги за законом, і заведено спадкову справу №4/2019. Із заповіту від 22 грудня 2018 року та посвідченого секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON]., зареєстрований в реєстрі за №74 вбачається, що [PERSON] належну їй земельну ділянку (пай) розміром 1,7206 га, яка розташована на території Голдашівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, кадастровий номер 0520481300:03:001:0051 заповіла [PERSON] , а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своїй внучці [PERSON] . Згідно розпорядження №79 від 13 грудня 2018 року Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про перенесення робочих днів, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" було перенесено робочі дні з понеділка 24 грудня на суботу 22 грудня. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст.1233,1234 ЦК України). Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно розпорядження №4 від 04 січня 2018 року Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про покладення відповідальності за вчинення нотаріальних дій, відповідно до ст.37 Закону України "Про нотаріат", наказу Міністерства Юстиції України від 25.08.1994 року №22/5 "Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України" покладено відповідальність за вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради Плахотну Галину Анатоліївну. Крім того, в судовому засіданні судом було оглянуто та досліджено медичну карту стаціонарного хворого №3203/1112, згідно якої [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Чечельницька ЦРЛ" з 19.12.2018 року по 31.12.2018 року. Як вбачається із показів свідків і не оспорюється сторонами [PERSON] дійсно 22.12.2018 року відлучалася з лікарні для складання заповіту. Суд установив, що секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької областіпід час посвідчення оскаржуваного заповіту було дотримано вимог ст. 1247, 1251 ЦК України і волевиявлення [PERSON] на укладення заповіту на користь [PERSON] було вільним і відповідало внутрішній волі заповідача. У відповідності до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Положеннями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що судам, відповідно до ст. 215 ЦК України, необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду, відповідно до статей 215,216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання, оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). У відповідності з вимогамист. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання заповіту недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Жодної з передбачених ст. 1257 ЦК України обставин в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт відповідає вимогам законодавства, оскільки було дотримано обов`язкову нотаріальну форму, а сам правочин відповідає волі спадкодавця та направлений на реалізацію його права власності в частині розпорядження належним йому майном, оскільки був підписаний з доброї волі за власним бажанням та з власної ініціативи власноручно спадкодавцем. Крім того, секретарем Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області[PERSON]. встановлено особу заповідача та перевірено її дієздатність, а тому за формою та змістом заповіт відповідає чинному на момент його посвідчення законодавству. Підстави, зазначені у ч. 1 ст. 1257 ЦК України, для визнання такого заповіту нікчемним - відсутні. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що на момент складання заповіту заповідач [PERSON] виходила із власного волевиявлення і не встановлено ніяких перешкод для учинення згаданого правочину, а тому визнання заповіту нікчемним йшло б не тільки у розріз з вимогами закону, але, крім того, дозволяло б ігнорувати волю померлої стосовно спадкового майна, щодо якого вона визначилася беззаперечно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано необхідних та достатніх об`єктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення його позовних вимог про визнання заповіту нікчемним, тому в задоволенні позову слід відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові вирати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed