Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивачка 24 березня 2020 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача понесених нею додаткових витрат на оплату першого курсу навчання дитини у розмірі 9800 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Їхня донька є студенткою першого курсу Національного університету "Львівська політехніка" з денною формою навчання та навчається на контрактній основі. Відповідно до договору №94-2 від 29.07.2019, укладеного між Національним університетом "Львівська політехніка" та нею [PERSON] , вартість першого курсу навчання для [PERSON] становить 19800 грн. За перший рік навчання дитини у ВУЗі повністю внесено оплату в розмірі 19800 грн., а саме 30.07.2019 року та 03.02.2020 року нею сплачено по 9900 грн. Донька проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Окрім цього, дитина займається музикою, танцями, малює. Жодної участі у розвитку цих здібностей доньки відповідач не приймає, хоча є здоровим і матеріально забезпеченим. За наведеного вважає, що відповідач спроможний понести витрати по компенсації витрат по оплаті навчання дитини у розмірі половини сплачених нею коштів. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 9 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.\~279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. Зі змісту\~ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі [PERSON] до [PERSON] /а.с.6, 7/. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.5/ та знаходиться на утриманні матері. Згідно з договором № 94-2 від 29 липня 2019 року, [PERSON] вступила на навчання до Національного університету "Львівська політехніка", з денною формою навчання: Бакалавр, за спеціальністю: Дизайн середовища, строк навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Загальна вартість за весь строк навчання становить 91960 грн., в тому числі за 1 курс навчання вартість становить 19800 грн., 2 курс -21800 грн., 3 курс 24000 грн., 4 курс -26360 грн. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера №05284 від 30.07.2019 року та №00253 від 03.02.2020 року, на підставі договору № 94-2 від 29 липня 2019 року [PERSON] оплачено за перший курс навчання [PERSON] кошти в загальній сумі 19800 грн. В своїй позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на оплату першого курсу навчання доньки [PERSON] у розмірі 9800 грн. В обґрунтування вимог вказує, що витрати на навчання доньки у Національному університеті "Львівська політехніка" є додатковими витратами на дитину та їх половина підлягає відшкодуванню відповідачем на її користь. Згідно з вимогами частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Проте, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Така правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року (справа № 219/1766/18). За наведеного, посилання [PERSON] на те, що\~ст. 185 СК України\~відносить до додаткових витрат витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі є безпідставними та не є підставою для задоволення позовних вимог, а відтак суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст.\~2,\~12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 264, 265, 274-275, 279 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed