Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

21.12.2016 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернулися в суд із вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] Відповідно до укладеного договору № б/н від 09.02.2007 року [PERSON] (далі відповідач) отримала кредит у розмірі 1 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» «Умовами та правилами, Тарифами надання банківських послуг», складає між ним та банком кредитний договір. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Таким чином, [PERSON] у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.09.2016 року має заборгованість в розмірі - 18 457. 02 гривень, яка складається з: - 2 150. 59 грн. заборгованість за кредитом; - 11 052. 08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 899. 25 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500.00 грн. штраф (фіксована частина ); - 855. 10 грн. штраф (процентна складова ). Добровільно [PERSON] не має наміру погасити борг згідно договору, а тому позивач змушений звернутися з позовом до суду, в якому просить стягнути з боржника на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.02.2007 року в розмірі 18 457. 02 гривень. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" не з'явилася, однак на адресу суду надіслала заяву у якій просить проводити слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте на адресу суду надіслала письмове клопотання, в якому просить справу за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором слухати у її відсутності та відмовити ПАТ КБ «Приват Банк» у задоволенні позовної заяви у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Як вбачається із договору кредиту, який був укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] 09.02.2007 року, останній надано кредит у розмірі 1 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 256 ПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу. Відповідно до ст. 257 ПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити в зв'язку з пропуском банком строку звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. Враховуючи те, що ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за договором кредиту з пропуском трьохрічного строку позовної давності, що згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦПК України є підставою для відмови у позові. Як вбачається із штампа вхідної кореспонденції позовна заява позивача ПАТ КБ "Приват Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла на адресу суду лише 21.12.2016 року, а згідно розрахунку заборгованості (а.с. 11-18) останній платіж відповідачем було здійснено 29.10.2009 року, тобто позивачем пропущено строк позовної давності. Крім цього у змісті позовної заяви позивач не просить поновити пропущений строк позовної давності, а також не зазначає причин його поновлення. Зважаючи на наведене в задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, оскільки позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі ст. ст. 72, 256, 257, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed