Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 11.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживача та повернення коштів, а саме стягнути з ТОВ «Авто Просто» сплачені позивачем кошти у сумі 79097,05 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Авто Просто" було укладено Договір № 801691, предметом якого є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему "Автофонд". Договір укладено шляхом підписання сторонами Договору та Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору. Метою підписання цього Договору було отримання автомобіля марки/моделі Geely Emgrand, вартість якого 309 000 грн. Позивач на виконання умов договору сплатив ТОВ "Авто Просто" за період з 14.02.2019 по 15.05.2019 наступні суми: 14.02.2019 31000 грн., 18.02.2019 4125,81 грн., 08.03.2019 5700 грн., 15.03.2019 3992,68 грн., 05.04.2019 5700 грн., 15.04.2019 3992,68 грн., 08.05.2019 -5700 грн., 15.05.2019 -3992,68 грн., а всього 64203,85 грн. Крім того [PERSON] сплатив 14875,20 грн. винагороди за послуги з включення договору до системи АВТОТАК та формування групи. Разом з тим, позивач вказує, що Договір фінансових послуг № 801691 від 21.01.2019 року укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема: він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію статей 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки вказаним Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача. При умові належного роз`яснення йому усіх умов та наслідків оспорюваного договору, він не погодився б на його укладення. При укладенні оспорюваного правочину сторонами не встановлений строк, після якого договір припиняє свою дію, не встановлено строків (термінів) отримання автомобіля та не визначено ціну автомобіля. Також, зазначає, що умовами Договору фінансових послуг № 801691 від 21.01.2019 року встановлено жорсткі обов`язки споживача (позивача), тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом відповідача, оскільки останній не несе будь-якої відповідальності за невиконання умов договору. Так, у випадку розірвання договору за ініціативою учасника йому повертаються лише періодичні платежі, сплачені за договором, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Тобто не підлягають поверненню вступний внесок, внески в оплату послуг. Несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що погоджена на момент укладення договору. Крім того, здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики полягає в тому, що під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору, тобто оспорюваний договір укладено під впливом обману. Також вказує, що звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору, але сплачених коштів йому не було повернуто. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 16.11.2020, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 16.11.2020 року розгляд справи відкладено на 23.12.2020, призначено судове засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 23.12.2020 розгляд справи відкладено на 11.02.2021. Ухвалою суду від 11.02.2021 розгляд справи відкладено на 25.03.2021. В судовому засіданні 25.03.2021 розгляд справи відкладено на 20.04.2021. \~ \~ \~ \~06.04.2021 року до суду надійшов відзив ТОВ "Авто Просто" на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у діяльності ТОВ "Авто Просто" під час укладення оспорюваного правочину ознак нечесної підприємницької практики, які б свідчили про несправедливість умов договору, зокрема, не доведено, що його умовами порушується принцип добросовісності, вони призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін і завдають шкоди споживачеві. 20.04.2021 справу знято з розгляду на 11.05.2021. Ухвалою суду від 11.05.2021 розгляд справи відкладено на 07.06.2021. 07.06.2021 справу було знято з розгляду на 15.06.2021. В судовому засіданні 15.06.2021 розгляд справи відкладено на 08.07.2021. В судовому засіданні 08.07.2021 розгляд справи відкладено на 29.07.2021. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відео конференції позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відео конференції просив в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві. Вказав, що позивача було ознайомлено з усіма умовами договору, про що він поставив свій підпис. Також, вказав , що позивачу повернуто на цей час суму коштів, що підлягала поверненню в разі розірвання договору з ініціативи позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 21.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Авто Просто" було укладено Договір № 801691 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі із додатками № 1, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до додатків № 1 до договору фінансування послуг від 21.01.2019 року сторони погодили, що учасник системи сплачує: винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до [PERSON] та формування групи у розмірі - 14 875 грн. 20 коп.; періодичний платіж - 0,8333%; щомісячну винагороду - 0,415% + ПДВ; винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику , - 3% + ПДВ, а.с. 10-21. Предметом вказаного договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд, спрямованих на придбання автомобіля марки/моделі Chery Tiggo, вартість якого 361 422,00 грн. Згідно з визначеннями, що містяться у договорі фінансових послуг від 21.01.2019 року, поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства, передбачених договором. Поточна ціна автомобіля може змінюватися протягом строку дії договору про адміністрування, що відповідно зумовлює зміну грошового розміру несплачених періодичних платежів та винагороди товариства. Пунктом 2.1 статті 2 розділу 2 договору фінансових послуг від 21.01.2019 року встановлено, що поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру періодичних платежів, винагороди товариства, та інших платежів, передбачених договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто постачальником щонайменше щомісяця. За положеннями п. 2.5 ст. 2 розділу 2 договору фінансових послуг від 21.01.2019 року періодичні платежі та щомісячна винагорода, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної у місяці, в якому здійснювалась оплата, зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля, та не підлягають перерахунку. Відповідно до Додатку № 1 до договору фінансових послуг від 21.01.2019 року позивач зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних внесків. Під час укладення договору фінансових послуг позивач отримав його примірник та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ Авто Просто та підписав усі примірники вказаного договору та додатки до нього. Відповідно до п. 19.2 ст. 19 розділу 2 договору фінансових послуг підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору, додатків до нього. Згідно з п.п. 12.1.4 п.12.1 ст. 12 розділу 2 договору фінансових послуг, якщо учасник системи виявить бажання односторонньо відмовитись від договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати підписання договору, цей договір вважається розірваним і учасник звільняється від будь-яких зобов`язань за ним. Такому учаснику повертається вся сума коштів сплачена за договором про адміністрування. Для цього протягом зазначених 14 днів учасник зобов`язаний письмово повідомити про односторонню відмову від договору шляхом подання заяви в центральний офіс Авто Просто . На виконання умов договору фінансових послуг від 21.01.2019 року позивач сплатив на користь ТОВ «Авто Просто» платежів на суму 64203,85 грн. та 14875,20 грн. винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формування групи, а.с. 22-29. 10.06.2019 за заявою позивача вищевказаний договір було розірвано, у зв`язку із чим [PERSON] були повернуті періодичні платежі у розмірі 31153,41 грн., а.с.219, 220, 221. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами першою та другою\~статті 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). За змістом частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 204 ЦК України\~закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, відповідно до пункту 11-1 частини першої\~статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~(який є спеціальним законом у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг), є фінансовою послугою. \~Відповідно до частини першої\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу\~статті 907 ЦК України\~договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Листом від 10.06.2019 року ТОВ "АВТО ПРОСТО" повідомило позивача, що на підставі його заяви договір розірвано та поверненню підлягатимуть періодичні платежі, розраховані у відповідності до положень підпункту 12.1.1. пункту 12.1. статті 12 Договору. 25.06.2021 [PERSON] були повернуті періодичні платежі у розмірі 31153,41 грн. Суд погоджується з розрахунком і обґрунтуванням суми періодичних платежів, які підлягають поверненню позивачу та складають суму 31153,41 грн., наведених представником відповідача, оскільки такий розрахунок здійснений відповідно до вищенаведених пунктів Договору. При цьому, суд відхиляє доводи позивача щодо несправедливості умов договору, так як позовних вимог про визнання недійсним окремих положень договору позивачем до суду не заявлялось. Також, безпідставними є доводи позивача про відсутність на цей час ліцензії на право здійснення фінансових послуг у відповідача, так як на час укладення договору така ліцензія ТОВ «Авто просто» була дійсна. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за договором № 801691 в сумі 79079,05 грн. У зв`язку з цим також не підлягає до задоволення і вимога про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки в разі відмови у позові ці витрати покладаються на позивача. Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, суд відмічає, що оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закон України «Про захист прав споживачів», судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed