Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

13.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що 28 січня 2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті заведена спадкова справа у Новосанжарській державній нотаріальній конторі, подана заява про прийняття спадщини згідно закону від [PERSON] та [PERSON]. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із неприватизованої земельної ділянки площею 2 га ріллі, розташованої на території Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером [NUMBER]: 00:001:0009. Позивач заяву про прийняття спадщини до Новосанжарської державної нотаріальної контори подала вчасно. Однак необхідно звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування, оскільки відсутній правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає повністю, просить його задовольнити. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації №106 від 25.02.2003 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам», додатка №1 до розпорядження голови райдержадміністрації від 25.02.2003 року, розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації № 47 від 06.02.2009 р. «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 25.02.2003 року №106 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам», [PERSON] було надано дозвіл на безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 2 га ріллі, розташованої на території Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером [NUMBER]: 00:001:0009. На даний час дане розпорядження не скасоване і є чинним (а.с. 12, 14). [PERSON] не закінчила оформлення приватизації земельної ділянки і не встигла зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку та отримати документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а лише встигла зробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться території Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, розроблену ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», тобто розпочала процедуру приватизації (а.с. 11-15). [PERSON] померла 28 січня 2012 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-КЕ №208800 від 28.01.2012 року (а.с.6). Позивачка є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії ХV-УА № 138909 (а.с.7), Свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР № 519321 від 10.06.1966 року (а.с.8). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №2322/02-31 від 02.11.2017 року, після померлої [PERSON] заведена спадкова справа №318/2012 від 28 січня 2012 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], позивача у справі, та [PERSON], відповідача у справі (а.с.16). Як зазначалося вище відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. Згідно з п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved