Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В березні 2011 року ПАТ "Імексбанк"(далі - Банк) звернулось до суду з позовом до відповідача, просило про стягнення заборгованості за кредитним договором № 873/КЛ/2007 від 20 вересня 2007 року в сумі 15526176 грн. 25 коп., яка складається з основного боргу за кредитом 4053729 грн. 33 коп., простроченого боргу за кредитом 5973916 грн. 53 коп., заборгованості по нарахованим відсоткам - 21978 грн. 40 коп., заборгованості по простроченим нарахованим відсоткам - 4752671 грн. 32 коп., пені за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом - 723880 грн. 67 коп. Також позивач просив розірвати вищевказаний кредитний договір. Усною ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи притягнута майновий поручитель [PERSON] Позивач неодноразово подавав заяви про збільшення позовних вимог, згідно останніх уточнень, просив стягнути заборгованість за даним кредитним договором в сумі 14439935 грн. 13 коп., яка складається з основного боргу за кредитом 7608145 грн. 86 коп., заборгованості по відсоткам - 4522095 грн. 36 коп. та пені за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом - 2309693 грн. 91 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відомості про причини неявки цих учасників процесу матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2007 року між АКБ "Імексбанк", правонаступником якого є Банк, та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], укладений договір № 873/КЛ/2007, згідно умов якого позивач відкрив кредитну з лімітом 755000,00 доларів США під 14 % річних, строком до 19 вересня 2012 року. У зв'язку зі зміною умов кредитного договору між позивачем та відповідачем укладені договори "Про внесення змін та доповнень до кредитного договору", згідно яких був збільшений ліміт невідновлювальної кредитної лінії до 1330000,00 доларів США, під 23% річних. На виконання зобов'язань позивач вказану суму кредитних коштів перерахував в повному обсязі. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати кредитних коштів. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Право Банку на отримання неустойки передбачене ст. 550 ЦК України. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої банком на підставі умов кредитного договору пені є великим порівняно з розміром заборгованості за кредитом, та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений зі рішенням суду, якщо він значно перебільшує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 6000 грн. 00 коп. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодного доказу щодо розміру понесених збитків у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачем. В свою чергу, як слідує з платіжних документів (т. 1 а.с. 70-72, 93-97, 161, 162, 202; т. 2 а.с. 19) відповідач намагається сплатити належні з неї кошти на користь позивача, а Банк, зараховуючи ці кошти в рахунок погашення неустойки тим самим спотворює її (пені) дійсне значення. Нарахована Банком пеня є несправедливим непомірним тягарем для відповідача. Таким чином, розмір неустойки підлягає зменшенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 12630241 грн. 22 коп., яка складається з основного боргу за кредитом 7608145 грн. 86 коп., заборгованості по відсоткам - 4522095 грн. 36 коп. та пені за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом - 500000 грн. 00 коп. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, а несплата кредиту та відсотків є істотним порушенням, тому вимоги позивача в частині розірвання кредитного договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судові витрати у розмірі 1820 грн. 00 коп.

Outcome: partial