Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що вона з 20.04.1998 року по 16.04.2015 року приживала разом з відповідачем однією сім'єю без шлюбу, вели спільне господарство, мали один сімейний бюджет, мали взаємні права та обов'язки, піклувались один за одного. Під час спільного проживання відповідач в 2008 році отримала кредит для придбання автомобіля, який був ними куплений і вона надавала дозвіл на укладання кредитного договору та на погашення кредиту із майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується відповідними документами. Кредит вони виплачували разом, так як вона весь час офіційно працює. Вказує,що об'єктом права спільної сумісної власності є автомобіль марки «Ланос» 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], вартість якого згідно висновку оцінювача №150417 - Л від 17. 04. 2015 року становить 80373 грн. Позивачка просить встановити факт проживання її з [PERSON] [INFO] однією сім'єю без шлюбу з 20 квітня 1998 року по 15 квітня 2015 року. Встановити належність нажитого майна під час проживання однією сім'єю без шлюбу їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Постановити рішення про поділ спільного нажитого майна під час проживання однією сім'єю без шлюбу, яке належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності: присудити [PERSON] автомобіль «Ланос», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], вартістю 80 373 грн.; присудити їй грошову компенсацію замість частки у праві спільної сумісної власності автомобіля в розмірі 40186,50 грн. - 2 - З позовом до суду звернувся відповідач вказуючи, що під час спільного проживання ними було нажито майно, а саме: автомобіль марки «Ланос» 2008 року випуску, кухонний гарнітур, два телевізори, дві пральні машини (автомат) два дивани, два крісло-дивани, шість стільців, морозильна камера, газова плита, а також було замінено сім дверей в квартирі, замінено четверо вікон на пластикові, зроблено ремонт в квартирі, установлено котел для індивідуального опалення, придбано паласи, килими. Вказує,що це не весь перелік майна і затрат, які були придбані і витрачені за сімнадцять років спільного проживання і це майно є їх спільною сумісною власністю. Розірвавши стосунки з відповідачкою із перерахованого майна йому залишився автомобіль марки «Ланос» все інше майно залишилось [PERSON], з таким рішенням він погодився і рахував, що воно є справедливим. Зазначає, що 30 квітня 2015 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до суду про встановлення факту проживання однією сім'єю, про встановлення належності нажитого майна під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу на праві спільної сумісної власності та поділ спільно набутого майна за час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вважає, що позовні вимоги відповідачки є безпідставними. Все майно було придбане за його рахунок, а коштами , які залишились і ті що вона заробила сама, були витрачені відповідачкою на свій розсуд. Відповідач просить суд встановити факт проживання його з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з 01.01.2004 року по 15.04.2015 року; встановити належність нажитого майна під час проживання однією сім'єю без шлюбу, яке належить йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності; постановити рішення про поділ спільно нажитого майна під час проживання однією сім'єю без шлюбу, яке належить йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності; виділити йому автомобіль марки «Lanos TF69Y» 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 80 373 грн.; пральну машину автомат ЛЖ 2014 року вартістю 8000 гривень., телевізор ЛЖ 2010 року вартістю 6480 грн, крісло диван 2013 року вартістю 3000 грн., морозильна камера Ноpоl 2013 року вартістю 5900 грн. Загальна вартість майна становить 23380 грн.; виділити [PERSON] майно: холодильник Nоrd 2008 року вартістю 6705 грн.; телевізор марки «Sаmsуng» 2013 року вартістю 7100 грн; диван 2010 року і диван 2015 року загальною вартістю 13 600 грн.; стільці 6шт 2015 року загальною вартістю 4620 грн.; пральну машину автомат марки «Самсунг» 2006 року вартістю 7100 грн.; затрати і придбання газового котла опалення марки «Аrіstоn» 2006 року вартістю 8000 грн.; придбання та установка вікон 4 шт. 2005 року вартістю 10800 грн.; вхідні двері 2010 року вартістю 3000 грн.; кімнатні двері 6 шт. 2010 року вартістю 7200 грн.; мікрохвильова піч марки ЛЖ 2011 року вартістю 1680 грн. загальна вартість майна становить 67 705 грн.; всі судові витрати покласти на відповідачку. Ухвалою суду 07.09.2015 року об'єднане в одне провадження цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлення належності нажитого майна під час проживання однією сім'єю без шлюбу на праві спільної сумісної власності та поділ спільно набутого майна за час спільного проживання однією сім'єю без шлюбу з цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,про встановлення належності нажитого майна під час проживання однією сім'єю без шлюбу на праві спільної сумісної власності та поділ спільного набутого майна за час спільного проживання однією сім'єю без шлюбу. В судовому засіданні позивачка - відповідачка свій позов підтримала та пояснила, що в неї помер чоловік і з 20.04.1998 року вона проживала з відповідачем. Ні вона ні відповідач в іншому шлюбі не перебували. Відповідач був зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Там був окремий рахунок і вона платила вартість комунальних послуг за [PERSON] Вона розпоряджалась усіма коштами, картка відповідача на заробітну пшлату була у неї, вона купувала всі продукти та необхідні речі. У 2008 році вирішили придбати автомобіль. За спільні кошти в сумі 15000 грн. внесли перший взнос та відповідач оформив кредит в сумі 45000 гривень, придбали автомобіль марки "Lanos" і протягом трьох років шести місяців вони погасили кредит. Автомобіль зареєстрований на відповідача. Позов заявлений відповідачем не визнає обґрунтування якого виклала у своєму запереченні від 27.04.2015 року. Відповідач-позивач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він у 1997 році розірвав шлюб із своєю першою дружиною і з 1998 року проживав з позивачкою у її квартирі. Його картка на отримання заробітної плати була у позивачки, всі речі купували разом, у них був спільний бюджет. У 2008 році вирішили купити автомобіль, частину грошей в сумі 15000 грн. внесли зразу, а інші кошти він - 3 - взяв у кредит, які оформив на себе та купили автомобіль марки "Lanos" 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Протягом 3 років 6 місяців повернули кредит. Свій позов підтримав та пояснив,що крім придбання автомобіля ними було придбане інше майно зазначене в позовній заяві, а саме: пральна машина ЛЖ 2014 року не знає де придбав і за яку вартість, телевізор ЛЖ 2010 року купив син позивачки, крісло диван 2013 року не пам'ятає де купили і за яку вартість, морозильна камера Нороl 2013 купили в Іршанську не пам'ятає за яку вартість , холодильник Норд 2008 року також не пам'ятає за яку вартість і де, телевізор марки «Самсунг» 2013 року купили в Житомирі за яку вартість і коли не пам'ятає, 2 дивани і 6 стільців купили в смт. Іршанськ, крім того купували інші речі зазначені в позовній заяві де, коли і за яку вартість не пам'ятає. Свідок [PERSON] суду показав, що він проживав із своєю мамою [PERSON] по [ADDRESS], на нього приватизована частина квартири, мама проживала разом із [PERSON] тривалий час. За спільні гроші та кредит вони придбали автомобіль. Так як він проживав в даній квартирі, то купував побутову техніку та проводив ремонт в ній. Так, вікна замовив в смт. Іршанськ та сплатив кошти відповідно до замовлення, про що має відповідні документи, міжкімнатні двері замовив у 2012 році і заплатив 900 грн., вхідні двері у 2008 році купив за 1050 грн. Крім того купив холодильну камеру, телевізори Panasonic, LG. За придбані товари платив свої гроші, так як з 2003 року працює в Іршанському ГЗК. До свого пояснення надав квитанції, замовлення,гарантійні талони та чеки на придбані речі та побутову техніку. Свідок [PERSON] суду показала, що сторони проживали спільно 17 років, зарплатна карточка була у позивачки. За час спільного проживання вони купували диван, пральну машину, телевізор, стіл, стільці, поміняли вікна та двері в квартирі. Свідок [PERSON] суду показав, що сини позивачки привозили в гараж пральну машинку бувшу в користуванні, яку в послідуючому забрали, куди не знає. Свідок [PERSON] суду показав, що був у квартирі позиваки один раз, його просив [PERSON] занести два крісла в квартиру, що він і зробив. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до п.1 розділу ХІ прикінцевих та перехідних положень ЦПК України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2005 року, але не раніше набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства. Саме п. 6 ч. 1 ст. 256 цього Кодексу передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Прикінцевими положеннями СК України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. У свою чергу Цивільний кодекс України відповідно до його прикінцевих та перехідних положень набрав чинності з 1 січня 2004 року. Отже до 1 січня 2004 року сімейні правовідносини регулювалися Кодексом про шлюб та сім'ю України. Як встановлено в судовому засіданні спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності СК України до 01 січня 2004 року, а тому встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 20.04.1998 року по 31.12.2003 року діючим на той час законодавством не передбачено. У відповідності до вимог ст.3 СК України сім'ю складають особи, як спільно проживають,пов'язані спільним побутом , мають взаємні права та обов'язки. Для визначення осіб як такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно. За приписами ч.2ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом , мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням , необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Разом з тим, згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю , але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно , що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Як роз'яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам - 4 - необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю як чоловік та дружина з 1998 року по 15 квітня 2015 року, в іншому шлюбі не перебували, між ними склались сталі відносини притаманні сім'ї, у них був спільний бюджет, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки як чоловік та жінка, що дає підстави суду встановити факт проживання сторін однією сім'єю чоловіка та дружини без шлюбу. За час спільного проживання сторони купили автомобіль марки D.1 DAEWOO-FSO, модель D.2 Lanos TF69Y, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та інше спірне майно. Придбання автомобіля марки "Ланос" за час спільного проживання підтверджується поясненнями сторін, кредитним договором, договором застави транспортного засобу,технічним паспортом на автомобіль. Відповідно до висновку оцінювача від 17.04.2015 року вартість автомобіля "Lanos" становить 80373 гривні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.п.22,24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вартість майна,що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям,а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи;до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Позивачка-відповідачка надала суду докази ідентифікуючих ознак автомобіля марки «Lanos» 2008 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] з зазначенням його марки, року випуску, кольору, а також вартості на час розподілу майна. Вказані обставини відповідач-позивач не спростував, погодився на визначення вартості автомобіля, не заявляв клопотання про призначення товарознавчої експертизи вартості автомобіля. Відповідача-позивач як в своєму позові, так при дачі пояснень в суді не зазначив спільно нажитого майна, час та місце його придбання, марку, колір, вид та об'єм, де знаходиться на даний час це майно та його вартість. Суд у відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснив відповідачу-позивачу його обов'язок надати докази на підтвердження своїх вимог та наслідки не вчинення таких процесуальних дій, оголошував перерву в судовому засіданні, однак інших доказів відповідач-позивач не надав. Позивачка-відповідачка позов відповідача-позивача не визнала, обґрунтовуючи тим, що матеріальні цінності та побутову техніку в квартиру купував її син, який є співвласником даної квартири. На підтвердження пояснень позивачки-відповідачки свідок [PERSON] дав свої покази, які підтвердив наявними замовленнями, рахунками, гарантійними паспортами, квитанціями, із яких замовлення № 0065 від 12.07.2009 року оформлено особисто на нього. Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у ст.ст.215-217 ЦПК. Заявляючи вимогу про визнання спільним майном пральної машини автомат ЛЖ 2014 року, телевізора ЛЖ 2010 року, крісла дивана 2013 року, морозильну камеру Нопол 2013 року, холодильника Норд 2008 року, телевізора марки «Самсунг» 2013 року, дивана 2010 року і дивана 2015 року, стільців 6шт 2015 року, пральної машини автомат марки «Самсунг» 2006 року, затрати і придбання газового котла опалення марки «Арістон» 2006 року, придбання та установка вікон 4 шт. 2005 року, вхідних дверей 2010 року, кімнатних дверей 6 шт. 2010 року, мікрохвильової печі марки ЛЖ 2011 року та його поділ в порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України відповідач-позивач не надав переконливих доказів про наявність на даний час такого майна, час його придбання,марку,вид,колір та вартість на час розподілу ,а зазначення лише загальних назв окремих одиниць техніки без ідентифікуючих цю річ ознак та його вартості робить неможливим прийняти законне та обґрунтоване рішення. За таких обставин позов заявлений позивачкою-відповідачкою підлягає задоволенню, а позов заявлений відповідачем-позивачем задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача-позивача на користь позивачки-відповідачки судові витрати у виді судового збору в сумі 401,86 гривень. - 5 -

Outcome: approved