Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" та [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2015 року по вул. Декабристів в м. Васильків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER]. В результаті пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2015 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" за полісом № АІ/1576316. 13.02.2015 року позивач звернулась до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" з заявою про настання страхового випадку. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.02.2015 року вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зноса складає 3794,00 грн. 18.05.2015 року позивачем було подано до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" заяву про виплату страхового відшкодування. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача-1 матеріальну шкоду відповідно до експертизи у розмірі 2794 грн, за проведення експертизи 450 грн, 275,57 грн пені та судовий збір врозмірі263,40. Відповідно до Полісу № АІ/1576316, франшиза складає 1000 грн, а тому просить стягнути з відповідача-2 1000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заву про розгляд спарви без його участі та додав заперечення, в яких зазначив, що [PERSON] є неналежним позивачем по даній справі та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.01.2015 року по вул. Декабристів в м. Васильків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER]. В результаті пригоди був пошкоджений належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2015 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Після розгляду справи судом апеляційної інстанції вищевказана постанова набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія", що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1576316. 13.02.2015 року позивач звернулась до ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" з заявою про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.02.2015 року вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зноса складає 3794,00 грн. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року № 4 з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК України, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК України) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Вбачається, що ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" було обізнано про настання страхового випадку, оскільки позивач зверталась до страхової компанії з заявою про дорожньо-транспортну пригоду. З Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1576316 вбачається, що розмір франшизи складає 1000 гривень. Таким чином, стягненню з відповідача-1 підлягає 2794,00 гривень страхового відшкодування (3794,00 - 1000 = 2794,00). Позивач також просить суд стягнути з відповідача-1 450 грн за проведення експертизи. Зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки ці кошти сплачені позивачем за проведення експертизи в розмірі 450 грн, були спрямовані на забезпечення доказів позивача для підтвердження вимог позовної заяви та в даному випадку не можуть бути предметом спору. Позивач просить суд стягнути з відповідача-1 275,57 грн пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, розраховану за вимогою позивача за період (12.05.2015-11.07.2015) у розмірі 275,57 грн, з цього приводу слід зазначити наступне. Згідно ст.39 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніш як через 90 днів після отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Однак позивачем не надано жодного доказу подачі заяви про страхове відшкодування. Матеріали справи містять лише заяву про дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, жодним чином не обґрунтований період визначений позивачем - (12.05.2015-11.07.2015). Тому позовна вимога про стягнення пені є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. 27.07.2015 ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" прийняло рішення про виплаті страхового відшкодування та направило на адресу [PERSON] повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 29.01.2015. Згідно зазначеного повідомлення, ПАТ «УОСК» прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в сумі 2269,70 грн, франшиза по полісу АІ/1576316 становить 1000 грн. Одночасно позивача проінформовано, що відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при розрахунку розміру збитку було вирахувано суму податку на додану вартість (ПДВ). В разі документального підтвердження сплати ПДВ при здійсненні відновлювального ремонту [PERSON] має право на відшкодування витрат. Суд не погоджується з зазначеною думкою, оскільки страхова компанія прийшла до висновку про відшкодування позивачу вартості відновлювального ремонту, встановленого висновком експертизи, зменшивши її на суму ПДВ, проте такого зменшення не передбачено законодавством, оскільки ПДВ включається до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача-2 франшизу в розмірі 1000 грн., дана вимога підлягає задоволенню. Заперечення [PERSON] не заслуговують на увагу та спростовуються довіреністю [PERSON], яка надана [PERSON] на управління та розпорядження майном, а саме транспортним засобом марки "Сітроен" державний реєстраційний номер [NUMBER], строк дії довіреності з 29.01.2013 до 29.01.2016. Вимоги права і обов'язки щодо користування чужою річчю узгоджується з главою 30 ЦК України, тому [PERSON] є належним позивачем. Зазначення [PERSON] щодо пошкодження ідентифікаційного номеру автомобіля не стосується предмету спору. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та сплатою позивачем мінімального розміру сплати судового збору, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial