Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Наказом Голови правління КП "Зварювальна лабораторія" №27-к від 09 липня 2015 року мені було об'явлено догану за порушення трудової дисципліни ст. 127 КЗпП (прогул) відсутній на роботі без поважних причин 29 травня 2015 року, з 09 години 05 хвилин до закінчення робочого часу 17 годин ЗО хвилин". Позивач вважає, що даний наказ є безпідставним та має бути скасований, як такий, що суперечить чинному законодавству про працю та порушує його права. По-перше, в наказі неправильно зазначено його професію та займану ним посаду. По-друге, стаття 127 КЗпП, на яку є посилання в наказі, не стосується дисциплінарної відповідальності. По-третє, відповідальність може наставати лише за прогул чи відсутність на робочому місці без поважних причин, що прямо передбачено пунктом 4 статті 40 КЗпП, тоді як він був відсутній на роботі з поважних причин таких , що виключають вину працівника. Позивач зазначає, що він був відсутній на роботі через те, що 28 травня 2015 року ввечері йому зателефонували і повідомили, що вранці 29 травня 2015 року великовантажний автомобіль привезе замовлені будівельні матеріали і йому необхідно оплатити їх вартість та якомога швидше розвантажити, оскільки в другій половині дня автомобіль мав вантажитися в іншому місці. Таким чином у позивача склалася життєва ситуація, яку можна охарактеризувати як крайня необхідність. В вранці о 8.20 годині, тобто до початку робочого часу, він написав заяву та попросив керівника надати відпустку без збереження заробітної плати (за власний рахунок) на цей один день. Проте керівник КП "Зварювальна лабораторія" відмовив йому , нічим не аргументуючи свою відмову. Жодної необхідності у його обов'язковій присутності на робочому місці не було, ніякої термінової роботи не передбачалося. Притому, що п.18 Розділу 5 Колективного договору між адміністрацією підприємства та трудовим колективом передбачено, що Адміністрація зобовязується «Надавати працівникам за сімейними обставинами та з інших причин, за їх бажанням і погодженням з керівником структурного підрозділу, відпустку без збереження заробітної плати терміном до 15 календарних днів на рік». Раніше такі питання завжди вирішувалися позитивно і без зайвих питань, навіть у телефонному режимі без написання заяв, а цього дня керівник підприємства навіть заяви у позивача не прийняв. На протязі останніх двох місяців такі відпустки надавались всім працівникам за їх проханням, крім працівників, які мають відмінну від керівника підприємства позицію. Позивач зазначає упередженим ставленням керівника до нього, яке виникло в зв'язку з моєю принциповою позицією щодо діяльності нашого підприємства, яка не співпадає з позицією самого керівника та має в підґрунті особистий мотив - помста за свою позицію під час голосування на загальних зборах 16.01.2015р. проти позиції керівника підприємства, що заважає йому привласнити підприємство, та його пропозицій щодо приведення Статуту підприємства у відповідність чинному законодавству. Оскільки у позивача не залишалося вибору, то він вимушено написав заяву про надання чергової відпустки (так як у мене є три не наданих чергових відпустки за останні роки ). Дану заяву керівник також відмовився приймати у грубій формі. Тому позивач відправив її на імя керівника підприємства рекомендованим листом і поїхав розвантажувати автомашину. Так як наступні три дні були святковими та вихідними днями, то 02 червня 2015 року позивач вийшов на роботу і приступив до виконання своїх посадових обовязків. Через деякий час керівник підприємства підійшов до нього і надав наказ про чергову відпустку із 02.06.2015р. За відсутність позивача на роботі 29 травня 2015 року ніякої мови не велося, тому позивач зважав, що керівник все ж задовольнив його заяву про відпустку за власний рахунок на 29.05.2015р. Але того ж дня, 02.06.2015 р., без його відома як члена Правління підприємства Головою Правління (керівником) та Гол. бухгалтером був складений Протокол Правління, згідно якого позивача позбавили преміальної доплати до заробітної плати, що фактично означає застосування до нього наслідків дисциплінарного стягнення за відсутності наказу про накладання дисциплінарного стягнення та без отримання від пояснень. Тільки після виходу з відпустки, а саме 08.07.2015 року, керівник зажадав від позивача пояснення. 09.07.2015 року позивачу було оголошено догану. Позивач посилається на судову практику визнає, що поважними можуть бути визнані причини сімейно-побутового характеру, якщо вихід працівника на роботу за наявності таких причин міг би заподіяти працівникові або іншим особам шкоду, що значно перевищує ту шкоду, що заподіяна власникові невиходом на роботу. Але відсутність позивача на роботі не завдала підприємству не тільки суттєвої, а й взагалі ніякої шкоди. Позивач вказує, що як би він не оплатив привезені будівельні матеріали та не розвантажив автомобіль, що їх привіз, то йому було би завдано суттєвої матеріальної шкоди, адже і довелося б оплатити вартість будівельних матеріалів і їх доставку та крім цього простій автомобіля ( бо попереду було три святкових та вихідних дня) і постачальник міг вимагати компенсації його збитків. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, зазначені в позові, зазначив, що він є членом правління підприємства і не міг бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності без згоди зборів членів підприємства. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, подав письмове заперечення, де вказав, що позивач фактично визнає вчинення ним прогулу, і наразі намагається виправдати свою поведінку, шляхом обману. 29.05.2015 року Позивач відпрошувався у мене з роботи усно - без заяви, коли розпочався робочий день і посилався, що у його доньки день народження. Вказана причина не є поважною і крім того, в кінці тижня, перед 3 вихідними днями (перенесення святкування Трійці) існувала виробнича необхідність завершити почату роботу. Позивач являється відповідальним на підприємстві за стан радіаційної безпеки , збереження , приймання , видачу , радіаційний контроль при експлуатації приладів та ГАММА -дефектоскопів згідно вимог « Основних санітарних правил України « та норм радіаційної безпеки (НРБУ-97), Наказу №2 від 04.01.12 , фізично без передачі даних обов»язків іншому працівнику ( який має допуск до державної таємниці) відпустити Відповідача в відпустку за такий короткий термін був неможливим . Згодом Позивач самовільно залишив територію підприємства і був відсутній на робочому місці до кінця робочого дня (копія табеля робочого часу додана). Питання про надання щорічної відпустки з 29.05.2015р., відповідну заяву Позивача, підприємство отримало поштовим відправленням, в кінці робочого дня 29.05.2015р. після 16 год. 30 хв. Відповідно, вказана заява потрапила до нього на розгляд наступного робочого дня, який припав на 02.06.2015 року і була задоволена. З 02.06.2015 по 06.07.2015 року Позивач перебував у щорічній відпустці. Про причини прогулу, якими аргументує Позивач свою позовну заяву, представник відповідача дізнався з його пояснень і був дуже здивований, оскільки наведені ним причини повністю суперечили його аргументам 29.05.2015 року. Статтею 26 Закону України «Про відпустки» встановлено право Роботодавця надавати відпустку без збереження заробітної плати за згодою сторін, а саме: «За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Вказана норма Закону дотримана і у колективному договорі підприємства, п.18, який вказує на погодження керівником структурного підрозділу працівника, надання йому відпустки без збереження заробітної плати. Представник зазначив право, а не обовязок Роботодавця надавати відпустки без збереження заробітної плати. Так, після виходу Позивача із щорічної відпустки, 08.07.2015 року ним були надані пояснення причин прогулу 29.05.2015р., при цьому жодних підтверджуючих документів не надано. Зважаючи на відсутність доказів поважності прогулу і той факт, що 29.05.2015р. Позивачем наводились інші причини для надання відпустки, тобто має місце умисне введення в оману, перекручування фактів, обман, ним було винесено наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 09.07.2015р., при цьому обрано менш суворе покарання, ніж передбачено законодавцем в ст. 40 КЗпПУ. Надана до позову копія товарного чеку немає жодного доказового значення, оскільки могла бути видана будь-кому і будь-якою датою, оскільки не є бланком суворої звітності. Не виключено, що вказаний «доказ» був отриманий позивачем на етапі підготовки позову, оскільки раніше про нього нікому на підприємстві не було відомо. Наголошую на правомірності дій голови правління КП«Зварювальна лабораторія» та законності оскаржуваного наказу, який винесений з дотриманням чинного КЗпП України та правил внутрішнього трудового розпорядку КП «Зварювальна лабораторія» та відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку КП«Зварювальна лабораторія», з якими ознайомлений позивач, п.1.3 трудова дисципліна забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для високопродуктивної праці, відповідальним і свідомим ставленням працівників до роботи. До працівників, які порушують трудову дисципліну, в необхідних випадках застосовуються заходи дисциплінарного впливу. П.6.1. Правил встановлено відповідальність працівника за порушення трудової дисципліни, у тому числі за: прогул (у тому числі відсутність на роботі більше 3 годин протягом робочого дня) без поважних причин( копія витягу з Правил додана). В силу п.4.2. Правил Роботодавець зобовязаний контролювати дотримання працівником трудової дисципліни та має право вимагати від працівника дотримання Правил та вживати необхідних заходів щодо притягнення порушників трудової дисципліни до відповідальності (згідно п.5.3. Правил). В силу п.6.1. Правил працівник несе відповідальність за порушення трудової дисципліни за невиконання з власної вини покладених на нього трудових обовязків, визначених трудовим договором, колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. 29.05.2015 року Позивач допустив порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а Голова правління КП « Зварювальна лабораторія», виконуючі свої посадові обовязки, зокрема, обовязок встановлений п.5.3. Правил, з дотриманням вимог ст.149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень, зажадав від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Згодом, при обранні виду стягнення Позивачу, було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу порушника, виявлений обман та відсутність доказів поважності причин прогулу, тощо. Вказані обставини, за яких вчинено проступок, свідчили про те, що працівник розумів значення своїх дій, проте, був впевнений у своїй безкарності. [PERSON] вказав, що не міг відпустити позивачу відпустку 29.05.2015 року через виробничу необхідність, про те 2.06.2015 року видав наказ про надання щорічної оплачуваної відпустки. Суд дослідив матеріали справи: -Наказ № 27 к від 09.072.15 року ( на а.с. 5) , згідно якого [PERSON] за порушення трудової дисципліни ст.. 127 КЗпП ( прогул) відсутній на роботі без поважних причин 29.05.2015 року з 09 години 05 хв. до кінця робочого часу 17 год. 30 хв. об»явлено догану. -Акт про відсутність працівника на роботі ( на а.с. 6) згідно якого [PERSON] відсутній на робочому місці з 9 год. 05 хв. до 17 год. 30 хв. 29.05.2015 року; -Пояснення ( на а.с. 7) згідно якого [PERSON] зазначив причину відсутності на робочому місці 29.05.2015 року , вказавши обставини отримання будівельних матеріалів та відмову керівника надати йому відпустку без збереження заробітної платні; -Документи про належну назву професії позивача ( на а.с. 8, 9, 10,) [PERSON] працює інженером дефектоскопістом; -Копію заяви [PERSON] ( на а.с. 11) про надання відпустки без збереження заробітної плати 29.05.2015 року з зазначенням причин за сімейними обставинами. - Копія заяви [PERSON] про надання відпустки за 2012-2013 роки з 29.05.2015 року з повідомленням про вручення підприємству та квитанцією оплати ( на а.с. 12, 13); -Квитанцію про відпуск 29.05.2015 р. будівельних матеріалів ( газобетон )(н а а.с. 14) з відмітною про сплату; -Наказ від 02.06.2015 року № 19 к ( на а.с. 15) про надання відпустки інженерові дефектоскопісту [PERSON] з 02.06.2015 року; -- протокол № 5 від 02.06.2015 року ( на а.с. 16) з відміткою про 3-х присутніх: [PERSON].М., [PERSON]В, , [PERSON] , згідно якого слухали про прийняття заходів що до порушення трудової дисципліни інженером дефектоскопістом [PERSON] та постановили за порушення трудової дисципліни позбавити 50% премії доплати до заробітної плати в розмір 4476 гр-н 39 коп. без відмітки про результати голосування; -Колективний договір ( на ас. 17-18) ,згідно п.18 якого адміністрація зобов»язується надавати працівникам за сімейним обставинами, за їх бажанням і погодженням з керівником структурного підрозділу, відпустку без збереження заробітної плати терміном до 15 календарних днів на рік; -Протокол результатів відкритого голосування на зборах від 16.01.2015 року (на а..с. 20) згідно якого [PERSON] та [PERSON] голосували проти затвердження Статуту колективного підприємства «Зварювальна лабораторія» в редакції запропонованій [PERSON]; -Пропозиції [PERSON] і [PERSON] (9 на а.с. 21) що до установчих документів; -Посадова інструкція ( на а,с. 31-32) без зазначення прізвища особи, яка займає вказану посаду; -статут КП «Зварювальна лабораторія» ( н а.а. 33- 36, 48- 51), згідно якого до виняткових прав загальних зборів членів підприємства належить : накладення стягнень на голову і членів правління підприємства; -Протокол загальних зборів членів колективного підприємства ід 12.01.2011 року ( на а.с. 36, 52) , згідно якого затверджено членів правління підприємства ґ: заграй Н.А., [PERSON]; -Копії рішень Вінницького міського суду ( на а.с. 37-38, 39-43) про скасування наказів голови правління КП « Зварювальна лабораторія» про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]; -Положення про преміювання КП « Зварювальна лабораторія» ( н аа.с. 44- 45) , згідно якого працівники, які допустили порушення вимог етичних норм, посадових інструкцій, статуту, інших нормативних документів та діючого законодавства позбавляються премії повністю або частково. Повне або часткове зниження премії фіксується в протоколі ( на казі ) розподілу заробітної плати ( премії) за звітний період або оформлюється наказом розподілу зарплати між працівниками; -Правила внутрішнього трудового розпорядку ( на а.с. 46-47) , згідно яких працівник несе відповідальність за порушення трудової дисципліни в тому числі за прогул, . Повне або часткове позбавлення премії може проводитись незалежно від дисциплінарного стягнення; -Наказ про призначення відповідальних за стан радіаційної безпеки по КП « зварювальна лабораторія» ( на а.с. 53), згідно якого [PERSON] призначений відповідальним за якість робіт при експлуатації рентгенівських приладів, організує радіаційний контроль; -Наказ від 24.10.2013 року ( на а.с. 54) згідно якого [PERSON] призначений відповідальним за приймання, облік і захоронення ядерних матеріалів та джерел іонізуючого випромінювання; відповідальним за видачу приймання та збереження ядерних матеріалів та джерел іонізуючих випромінювань радіайційну безпеку та радіаційний контроль покладено на [PERSON]; табелі обліку робочого часу (на а.с. 57-58, 59-60) , згідно яких [PERSON] в червні відмічений в , в травні 2015 року всі робочі дні проставлено 8, 29.05.2015 35 хв. Інших відміток немає. Дослідивши докази, суд вважає їх належними,допустимими та приймає. В судовому засіданні були встановлені наступні факти,які мають відношення до предмету позову 29 травня 2015 року [PERSON] був відсутній на роботі, про що працівниками КП "Зварювальна лабораторія" був складений акт про порушення трудової дисципліни, та відсутність [PERSON] з 09 год 05 хв до 17 год 30 хв, тоді як в табелі врахування робочого часу є відмітка 29.05.2015 року "35 хв". , інші відомості відсутні; тобто документи протирічать один одному. Отже відповідач не встановив належним чином факт відсутності відповідача на робочрому місці. Згідно наказу № 17к з 02.06.2015 року [PERSON] перебуває у відпустці, про те є присутнім на зборах ( протоколу № 5 на а.с. 16) , без дотримання вимог 148 КЗП України ( в період відпустки) та ст 149 КЗ ПП України ( без дотримання порядку застосування дисциплінарного стягнення) [PERSON] уже притягнутий до відповідальності з порушення трудової дисципліни позбавлений премії. При відмові в наданні відпустки без збереження [PERSON] голова правління посилається на виробничу необхідність та відповільність [PERSON] за ядерну безпеку, про те після вихідних ( 30 травня, 1.2. червня) беззастережно видає наказ про відпустку [PERSON] при цьому ніякі накази про перекладення обов»язків на період відпустки позивача не виносить. За таких обставин суд вважає, що передбачене колективним договором прав працівника на отримання відпустки без збереження заробітної плати було безпідставно обмежене керівником підприємства. Крім того, суд вважає, що керівником не правильно зроблена оцінка підстав відсутності позивача на роботі, проігноровано пояснення працівника, не зважено обставини, на які позивач посилався як на поважні. 8 липня 2015 року [PERSON] написав пояснення щодо своєї відсутності на робочому місці 29.05.2015 року. Та 9 липня 2015 року наказом Голови правління КП "Зварювальна лабораторія" [PERSON] було оголошено догану за порушення трудової дисципліни - прогул. Судом встановлено,що [PERSON] є співзасновником КП "Зварювальна лабораторія", діючим членом вказаного підприємства, входить до складу Правління та водночас пов`язаний з ним трудовим договором, за яким [PERSON] виконує функції інженера-дефектоскопіста відповідно до штатного розпису. Статтею 142 Кодексу законів про працю України встановлюється, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну. В той же час КП "Зварювальна лабораторія" є юридичною особою, що підпорядковує дії вказаного підприємства та його посадових осіб положенням Господарського кодексу України, у якому у ч.1 ст. 65 наголошується, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Так, п. 8.1 Статуту КП "Зварювальна лабораторія" вказує, що вищим органом самоврядування підприємства є загальні збори трудового колективу, а у період між загальними зборами працівників управління справами виконує Правління. Положення п. 8.5 вищевказаного Статуту відносить функцію накладення стягнень на голову і членів Правління до виняткових прав загальних зборів. Протоколом #1 загальних зборів співвласників та членів колективного підприємства від 12 січня 2011 року [PERSON], який займав посаду інженера-дефектоскопіста, було обрано до складу членів Правління. Таким чином, згідно вимог Статуту підприємства накладення будь-яких стягнень на [PERSON] можливе лише за рішенням загальних зборів трудового колективу. Так судом вбачається порушення вимог Статуту КП "Зварювальна лабораторія" при винесенні наказу про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON], а також упередженість керівника підприємства щодо обставин порушення трудової дисципліни до отримання пояснень від працівника через винесення питання про необхідність прийняття заходів щодо порушення трудової дисципліни на розгляд Правління підприємства. При цьому суд відхиляє посилання представника відповідач ап. Про внесення змін на скасування правління підприємства на зборах в червні 2015 року, оскільки протокол зборів суду не надано, відповідні зміни до Статуту підприємства не внесено. Суд вважає, що відповідачем порушено вимог ст.. 141 КЗпП України, , згідно якого власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю, охорону праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці. За вказаних обставин, суд за можливе задовольнити позовні вимоги . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , з відповідача на користь держави належить стягнути 243 гр-ні 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved