Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04.10.2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй договору дарування житлового будинку [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що 30.09.1970 року [PERSON] подарувала їй житловий будинок [ADDRESS] У зв'язку із втратою оригіналу договору дарування, 23.06.2010 року з державного нотаріального архіву отримала його дублікат. 16.09.2016 року вона звернулась до реєстраційної служби, з заявою про проведення державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок. Проте, рішенням державного реєстратора від 22.09.2016 року, їй було відмовлено у державній реєстрації, в зв'язку з тим, що документи не відповідають вимогам законодавства, зокрема у дублікаті договору дарування по батькові вона зазначена як "[PERSON]", хоча по паспорту вона "[PERSON]". Через вказані розбіжності вона позбавлена права здійснити державну реєстрацію належного їй майна, що змусило її звернутись до суду. Заявниця та представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Первомайської міської радив судове засідання не з'явились, про його час та місце були повідомлені належним чином, заявник направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені у заяві підтримує просить її задовольнити , а від представниак зацікавленої особи також надійшла заява з проханням справу розглядати без її присутності, заперечень проти задоволення заяви не має. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що заява обгрунтована, грунтується на Законі і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р., при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Заявниця, звертаючись до суду, просить встановити факт належності їй договору дарування від 30.09.1970 року, у якому вона по батькові помилково зазначена як "[PERSON]". З ксерокопії паспорта, виписки Первомайського МБТІ від 10.06.2016 року № 420/06-01-06, ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що по батькові заявниця зазначена як "[PERSON]". Для проведення державної реєстрації належного заявниці майна, необхідно встановити факт належності їй договору дарування від 30.09.1970 року за реєстровим № 3811, поскільки у ньому, вона помилково зазначена як "[PERSON]" . Тому, на підставі викладеного, в силу ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, у суда є підстави для встановлення факту належності заявниці [PERSON] договору дарування від 30.09.1970 року за реєстровим № 3811.

Outcome: approved