Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, яку уточнила заявою від 24 червня 2019 року. В заяві зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2019 року. [INFO] заявниця народила дитину чоловічої статі в м. Макіївка Донецької області. Батько дитини відмовляється від реєстрації його як батька дитини. Заявниця звернулася до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою проведення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, але їй було відмовлено в зв`язку із тим, що надані нею документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця просить встановити факт народження нею [INFO] дитини чоловічої статі, [PERSON] , у м. Макіївка Донецької області, України, батьків дитини записати: мати - [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , громадянка України, уродженка м. Макіївка Донецької області; батько - [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , громадянин України. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, просить не записувати його батьком дитини. Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши зміст заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року, прізвище заявниці було змінено на дошлюбне « [PERSON] » (а.с. 22-23). Судом встановлено, що [PERSON] , перебуваючи в м. Макіївка Донецької області, [INFO] народила хлопчика вагою 3400,0 грамів, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 515, виданим 25.12.2018 року Міською лікарнею № 6 м. Макіївки (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народила [INFO] [PERSON] (а.с. 13). Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого "намібійського винятку" зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території. Тому суд вважає за необхідне прийняти до уваги свідоцтво про народження, медичне свідоцтво про народження № 515, оскільки інформація, яка міститься в них, підтверджується іншими доказами про справі, які були досліджені в судовому засіданні, а саме медичними документами, які містяться в матеріалах справи (а.с. 8-12). Судом встановлено, що заявниця зверталася до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про реєстрацію народження дитини, але листом № 16.31-31-101 від 21.06.2019 року їй було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки нею для підтвердження факту народження пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р.№ 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п.7 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для подальшої державної реєстрації факту народження та отримання відповідного свідоцтва про народження. Стосовно заявленої вимоги щодо зазначення батьком дитини [PERSON] , який є заінтересованою особою по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні цієї частини вимог слід відмовити, оскільки зазначена особа надала до суду заяву з проханням не зазначати його батьком дитини, тобто заперечує факт походження вказаної дитини від нього. Таким чином, в цій частині вимог судом вбачається спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

Outcome: partial