overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити належність йому заповіту [PERSON], померлого [INFO], складеного останнім за життя, а саме 07 березня 2013 року та посвідченого Явкинською сільською радою Баштанського району Миколаївської області. В обґрунтування вимог посилався на обставини відмови приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав розбіжності у прізвищі заявника, а саме: в заповіті вказано, що майно заповідалось "[PERSON]" в той час як згідно наданому паспорту прізвище заявника "[PERSON]". Сторони у судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Згідно наданих заяв просили про розгляд справи у їх відсутність, заявник вимоги заяви підтримує, зацікавлені особи проти задоволення заяви не заперечують. Причини неявки у судове засідання зацікавлених осіб - [PERSON] та приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] - не відомі. Враховуючи, що для встановлення факту немає потреби у поясненнях заявника, представника зацікавленої особи, суд ухвалив розглядати справу у відсутності учасників процесу, які не з'явилися. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно заповіту складеного за життя [PERSON], посвідченого Явкинською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованим в реєстрі за № 7, спадкодавець заповідав заявнику земельну ділянку, розташовану на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, площею 4,85 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-МК № 024606. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Згідно відповіді нотаріуса за вих. № 375/02-14 від 14.11.2013 року. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва з підстав невідповідності прізвища спадкоємця. Так, в заповіті вказано про заповідання вищезазначеного майна [PERSON], в той час як згідно особистих документів заявника його прізвище [PERSON]. Оскільки, ім'я та по-батькові спадкоємця збігається з відповідними даними паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно квитанції № ПН889 від 19.11.2013 року на момент звернення до суду [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. Отже, в силу ст. 88 ЦПК України, з заявника на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2017 року задоволено позов [PERSON] до ТзОВ "Алло" про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати інформацію на запит, зобов'язання надати інформацію про товари українською мовою, однак при ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення судового збору . Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені, позивач [PERSON] надіслав клопотання про слухання справи у його відсутності, суд вважає за можливе справу розглядати у їх відсутності,оскільки,відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2017 року Франківським районним судом м.Львова було прийнято рішення, згідно якого задоволено позов [PERSON] до ТзОВ "Алло" про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати інформацію на запит, зобов'язання надати інформацію про товари українською мовою та визнано неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» щодо ненадання українською мовою інформації про товари, які ним реалізовуються, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» надати [PERSON] інформацію про товари, які ним реалізовуються, українською мовою на запит, що надісланий 21.02.17р. та 25.04.2017р., зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» надати [PERSON] всю необхідну інформацію про товари, які ним реалізовуються, в тому числі і на інформаційному порталі http://allo.ua/, українською мовою. Однак, при постановленні вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення судового збору в дохід держави. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640,00 грн.. Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Враховуючи вищенаведене та те, що позов [PERSON] задоволено повністю, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, згідно якого слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на користь держави 1920,00 грн. ( одну тисячу дев"ятсот двадцять грн. ) судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом ТОВ "Агрофірма Корнацьких" про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди земельної ділянки. Разом із позовною заявою позивачка звернулась до суду з клопотання про відстрочення сплати судового збору. Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 березня 2018 року задоволено клопотання позивачки, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2018 року в задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи протягом судового розгляду справи позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з вказаними позовними вимоги. Ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання про стягнення з позивачки на користь держави суми не сплаченого судового збору за позовні вимоги, в задоволенні яких їй було відмовлено, що передбачено положеннями ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі з наступних підстав. Згідно положень п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Позовна заява містить дві вимоги: про стягнення заборгованості по орендній платі, та про розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до положень другого речення ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. За подання заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору для фізичної особи в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня 2018 р. - 704,80 грн., за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору для фізичної особи складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня 2018 р. - 704,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь держави 1409, 60 грн. судового збору за подання до суду позову про стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди земельної ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Центральних районних електричних мереж (надалі - ВАТ „Запоріжжяобленерго") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за використану електроенергію. У заяві вказав, що за адресою [ADDRESS] мешкає відповідач та користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв'язку з чим виник борг у сумі 1378,51 грн. за період з 09.09.2012 року по 31.07.2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електроенергію у розмірі 1378,51 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник ВАТ "Запоріжжяобленерго" не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON], який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Згідно п.19 Правил користування електричною енергію для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 Правил користування електричною енергію для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку, внаслідок чого за період з 09.09.2012 року по 31.07.2014 року спожито 4695 кВТ/.г, вартістю 1444,12 грн., за вищевказаний період відповідачем сплачено 65,61 грн. за спожиту електричну енергію, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 1378,51 грн., що підтверджується розрахунком. Відповідно до платіжного доручення №31425 від 15.12.2014 р. позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. В порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України ВАТ "Запоріжжяобленерго", як сторона на користь якої виноситься рішення суду, має право, на стягнення з відповідача понесених, документально підтверджених витрат, зокрема витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Центральних районних електричних мереж (надалі - ВАТ „Запоріжжяобленерго") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за використану електроенергію. У заяві вказав, що за адресою [ADDRESS] мешкає відповідач та користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв'язку з чим виник борг у сумі 2028,67 грн. за період з 31.03.2011 року по 19.11.2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електроенергію у розмірі 2028,67 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник ВАТ "Запоріжжяобленерго" не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON], який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Згідно п.19 Правил користування електричною енергію для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 Правил користування електричною енергію для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку, внаслідок чого за період з 31.03.2011 року по 19.11.2014 року спожито 6778 кВТ/.г, вартістю 2028,67 грн., за вищевказаний період оплати за спожиту електричну енергію від відповідача не поступало, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 2028,67 грн., що підтверджується розрахунком. Відповідно до платіжного доручення №1332 від 19.01.2015 р. позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. В порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України ВАТ "Запоріжжяобленерго", як сторона на користь якої виноситься рішення суду, має право, на стягнення з відповідача понесених, документально підтверджених витрат, зокрема витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Центральних районних електричних мереж (надалі - ВАТ „Запоріжжяобленерго") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за використану електроенергію. У заяві вказав, що за адресою [ADDRESS] мешкає відповідач та користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв'язку з чим виник борг у сумі 2601,67 грн. за період з 18.09.2013 року по 23.11.2014 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електроенергію у розмірі 2601,67 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник ВАТ "Запоріжжяобленерго" не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON], який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Згідно п.19 Правил користування електричною енергію для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 Правил користування електричною енергію для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку, внаслідок чого за період з 18.09.2013 року по 23.11.2014 року спожито 7025 кВТ/.г, вартістю 2609,98 грн., за вищевказаний період відповідачем сплачено за спожиту електричну енергію 8,31 грн., в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 2601,67 грн., що підтверджується розрахунком. Відповідно до платіжного доручення №1330 від 19.01.2015 р. позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. В порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України ВАТ "Запоріжжяобленерго", як сторона на користь якої виноситься рішення суду, має право, на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат, зокрема витрат по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради звернулася до суду із заявою, в якій вказувала, що рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 червня 2010 року [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом І групи, визнаний недієздатним та йому призначено опікуна [PERSON] . З 07 грудня 2016 року [PERSON] перебуває в КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 травня 2017 року [PERSON] звільнено від обов`язків опікуна [PERSON] , у зв`язку з його постійним перебуванням та проживанням в КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради. В заяві КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради просила суд призначити директора КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] . Представник заявника та представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування, в особі Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність. В поданні Любицька сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області просила призначити директора КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 червня 2010 року [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом І групи, визнаний недієздатним та йому призначено опікуна [PERSON] . З 07 грудня 2016 року [PERSON] перебуває в КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 травня 2017 року [PERSON] звільнено від обов`язків опікуна [PERSON] , у зв`язку з його постійним перебуванням та проживанням в КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦК України опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин суд вважає, що заяву КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради необхідно задовольнити, та призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради звернулася до суду із заявою, в якій вказувала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2003 року [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом І групи, визнаний недієздатним. Рішенням вищевказаного суду від 16 квітня 2007 року йому призначено опікуна - [PERSON] , його матір. [INFO] [PERSON] померла, але нового опікуна призначено не було. З 23 березня 2016 року [PERSON] перебуває та постійно проживає в КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради. В заяві КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради просила суд призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , директора КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради Холода В . І. Представник заявника та представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування, в особі Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність. В поданні Любицька сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області просила призначити директора КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2003 року [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом І групи визнаний недієздатним. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2007 року [PERSON] було призначено опікуна - [PERSON] , його матір. [INFO] [PERSON] померла. З 23 березня 2016 року [PERSON] , перебуває та постійно проживає в КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦК України опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин суд вважає, що заяву КУ "Любицький психоневрологічний інтернат" Запорізької обласної ради необхідно задовольнити, та призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] .

Outcome: approved