Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" Морозко Т.Я. Звернулась до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] має параноїдну шизофренію, емоційно-вольовий дефект , внаслідок чого в стані загострення хвороби вона є небезпечною для себе та оточуючих. Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримала та просила її задовольнити. Прокурор дану заяву також підтримала , вказала на доцільність її задоволення. [PERSON] в судовому засіданні щодо своєї госпіталізації в примусовому порядку заперечувала, вказувала, що в своїй хворобі вона звинувачує владу. Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, думку прокурора, який погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів, [PERSON] встановлено діагноз : параноїдна шизофренія, термін спостерігання менше року, емоційно-вольовий дефект. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої [PERSON] маячних ідей переслідування, неадекватна поведінка, агресія до оточуючих, відсутність критичного осмислення ситуації, наявність у хворої загрози для здоров"я оточуючих, в зв"язку з неповним розумінням свого хворобливого стану та соціальної дезадаптації. Комісія вважає за доцільне госпіталізувати хвору [PERSON] до КЗ " Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в примусовому порядку ( а.с. 4-5). Зазначене також підтверджено : заявою мешканців 3-го під"їзду 9-типоверхового будинку [ADDRESS] від 13.06.2014 року про вжиття заходів щодо безпеки жителів під"їзду (а.с.6-8). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу, у добровільному порядку лікуватися відмовляється, а тому її лікування можливо лише у стаціонарних умовах. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст. 14, 16-19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved