Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач є співвласниками житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у 2014 році побудувала вигрібну яму для рідких відходів, яка розташована на відстані трьох метрів від належної позивачу частини житлового будинку. Позивач зазначає, що він звертався до відповідача з вимогою припинити будівництво вигрібної ями та розмістити її в іншому місці, оскільки подальше введення її в експлуатацію може негативно вплинути на його здоров'я та призвести до руйнування належної йому частини будинку. Однак, відповідач [PERSON] ігнорує вимоги позивача та відмовляється демонтувати і засипати вказану вигрібну яму. Також позивач зазначає, що за результатами його звернень до Хмільницької міської ради, Державної санітарно-епідеміологічної служби, Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області було встановлено, що вигрібна яма збудована з порушенням п.3.26 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" та рекомендовано звернутись до суду. За таких обставин, позивач просить зобов'язати [PERSON], розібрати та засипати вигрібну яму, яка знаходиться на її присадибній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], та розташована на відстані 3 метрів від частини його житлового будинку, не допустивши зливу в неї нечистот. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з наведених в позовній заяві підстав та пояснили, що експлуатація даної вигрібної ями може негативно вплинути на здоров'я позивача та призвести до пошкоджень належної позивачу частини житлового будинку. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Зазначили, що побудувати вигрібну яму в іншому місці не представляється технічно можливим, на даний час будівництво вигрібної ями не завершено та вигрібна яма не введена в експлуатацію, а тому доводи позивача та його представника про можливий негативний вплив вигрібної ями на здоров'я позивача та можливе руйнування його частини будинку є передчасними. Будівництво вигрібної ями коштувало для відповідача значних коштів. Також представник відповідача зазначив, що в подальшому у відповідача є технічна можливість встановити вентиляцію, провести бетонування та гідроізоляцію вигрібної ями, що забезпечить її безпечну експлуатацію. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Ухвалою Хмільницького міського суду Вінницької області від 12.01.1983 року (а.с. 43), яка набула законної сили 22.01.1983 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на праві приватної власності виділено кімнату 2-4 розміром 21,7 кв.м., приміщення 2-1 розміром 7,3 кв.м., 2-2 розміром 12,2 кв.м. та 2-3 розміром 6,8 кв.м., що становить 23/50 житлового будинку Б, що розташований по [ADDRESS]. [PERSON] на праві приватної власності виділено кімнати 2-5, 2-6 та 2-7, що становить 27/50 житлового будинку Б, що розташований по [ADDRESS]. Згідно листа КП "ВООБТІ" №120 від 18.02.2015 року (а.с.79) встановлено, що на виконання ухвали Хмільницького міського суду від 12.01.1983 року [PERSON] було закладено дверні прорізи, облаштовано окремий вихід та добудовано веранду літ. "б", за рахунок чого, станом на 15.07.1985 року, змінилась нумерація приміщень та загальна площа житлового будинку літ. "Б". Приміщення житлових кімнат 2-5, 2-6, 2-7, зазначених в ухвалі Хмільницького міського суду від 12.01.1983 року, відповідають приміщенням житлових кімнат 1-2, 1-3, 1-4, зазначених в технічному паспорті від 15.07.1985 року. Довідкою Управління містобудування та архітектури №318 від 29.12.2014 року (а.с.80) підтверджено, що відповідно до проведеної інвентаризації житлової забудови м. Хмільника будинковолодіння, співвласником якого є [PERSON], значиться за адресою: [ADDRESS], а колишня адреса [ADDRESS]. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень сторін, [PERSON] на своїй частині земельної ділянки збудувала вигрібну яму, розташувавши її на відстані близько 3 метрів від кута частини будинку [ADDRESS], а саме кімнати 1-4 що належить [PERSON] Вказане підтверджується фотографіями (а.с.39-41), інвентаризаційними відомостями (а.с.8-13). Та обставина, що відстань від кута будинку до вигрібної ями становить близько 3 метрів визнається сторонами, підтверджується листом Хмільницького міськрайонного управління головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області (а.с.77), витягом з протоколу Хмільницької міської ради №214 від 07.06.1983 року, а тому не потребує доказування. Відповідними листами Хмільницької міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Хмільницького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області (а.с.76,77,78), у відповідь на звернення позивача [PERSON] з приводу будівництва [PERSON] вигрібної ями, повідомлено, що вигрібна на даний час не функціонує, але побудована з порушенням будівельних норм і правил, а саме п.3.26 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", оскільки збудована на відстані менше 3 метрів від частини житлового будинку [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Стаття 375 ЦК України надає право власникові земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Як встановлено судом з досліджених доказів, [PERSON] в жовтні 2014 року збудувала на належній їй земельній ділянці вигрібну яму, яка розташована на відстані близько 3 метрів від належної [PERSON] кімнати 1-4, житлового будинку [ADDRESS]. Вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства (Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 року). Як встановлено з пояснень сторін у судовому засіданні дозвіл на розташування вигрібної ями на відстані близько 3 метрів від частини житлового будинку [PERSON] відповідач не отримувала. Статтею 22 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" від 24.02.1994 року передбачено, що органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм. Відповідно до п.п. 2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України №145 від 17.03.2011 року, рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об'єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Відповідно до п.п. 2.22 цих Норм і правил, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. Відповідно до вимог п. 3.26 Державних будівельних норм "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" ДБН 360-92 очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 20 м від джерела водопостачання, не ближче 15 м від житлових будинків, у тому числі і сусідніх садиб. Отже встановлено, що наявність вигрібної ями, яка побудована [PERSON] самовільно без будь-яких дозвільних документів, на відстані близько 3 метрів від частини житлового будинку [ADDRESS] належного [PERSON] не відповідає як вимогам п. 3.26 Державних будівельних норм "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" так і п.п. 2.21, 2.22 Державних санітарних норм та правил "Утримання території населених місць". Також судом встановлено, що не заперечується сторонами, на даний час вигрібна яма не функціонує. Доводи відповідача та його представника, що у зв'язку з тим, що вигрібна яма не функціонує, а тому права позивача не порушені і його звернення до суду є передчасним суд відхиляє, враховуючи наступне. Статтею 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 104 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Враховуючи те, що факт будівництва [PERSON] вигрібної ями в безпосередній близькості від частини будинку позивача, не погодження з позивачем місця її розташування, а також не дотримання при будівництві як будівельних так і санітарних норм має місце, права позивача порушені та підлягають захисту. Разом з тим, на підтвердження своїх доводів про те, що експлуатація вигрібної ями призведе до руйнування будинку або шкідливо вплине на стан здоров'я позивача, останнім не надано доказів. Клопотання ж про призначення по справі експертиз, сторонами не заявлялись, хоча право на заявлення вказаного клопотання судом роз'яснювалося. Суд, у відповідності до ст. 59 ЦПК України, не приймає до уваги як доказ акт комісії від 03.03.2015 року, створеної згідно розпорядження міського голови за №66-р від 02.03.2015 року, в складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Пятківського С.А., депутата міської ради [PERSON], начальника структурного підрозділу КП "ВООБТІ" [PERSON], начальника управління містобудування і архітектури міської ради, головного архітектора міста [PERSON], заступника начальника управління інспекції ДАБК у Вінницькій області, начальника відділу по північному регіону Подоляна А.І., співвласника житлового будинку за [ADDRESS] [PERSON], з якого вбачається, що в результаті обстеження вигрібної ями по [ADDRESS] було встановлено, що стіни конструкції вигрібної ями та розміщення об'єкта відповідають нормативним вимогам, рекомендовано [PERSON] оформити технічне заключення на будівництво вигрібної ями в установленому законом порядку. Після завершення будівництва споруди рекомендовано [PERSON] оформити декларацію на об'єкт для здійснення її експлуатації. Так, свідок [PERSON], який згідно акту від 03.03.2015 року входить до складу комісії пояснив, що акт він підписував, однак присутній при обстеженні вигрібної ями побудованої [PERSON] не був. Свідок [PERSON], яка є начальником структурного підрозділу КП "ВООБТІ" пояснила, що до неї прийшов [PERSON] та повідомив, що її включено до складу комісії та їй необхідно підписати акт, вона підписала, однак на місце огляду вигрібної ями не виїздила. Також свідок [PERSON] пояснила, що вона повідомляла [PERSON], що побудована [PERSON] вигрібна яма, у відповідності до чинного законодавства, не є самочинно збудованою. Свідок [PERSON], який є начальником управління містобудування і архітектури міської ради, головним архітектором міста пояснив, що вигрібна яма побудована [PERSON] на даний час є ямою фільтруючого типу, тому у випадку проведення її гідроізоляції, встановлення вентиляції дана вигрібна яма може бути введена в експлуатацію. Також свідок [PERSON] пояснив, що 03.03.2015 року, під час обстеження вигрібної ями побудованої [PERSON] він присутній не був. Акт від 03.03.2015 року був складений ним особисто зі слів начальника служби містобудівного кадастру [PERSON] Розміри встановлені в акті від 03.03.2015 року є орієнтовними, заміри не проводились. Також додав, що оглядав яму пізніше, підтримує висновки що вказані в акті від 03.03.2015 року і зазначив, що за умови встановлення вентиляції, проведення бетонування та гідроізоляції стін вигрібної ями, буде можливо її безпечно використовувати на тій відстані на якій вона знаходиться від будинку. Таким чином судом встановлено порушення прав позивача, а відтак ці права підлягають захисту. Разом з тим, позивач просить зобов'язати [PERSON], розібрати та засипати вигрібну яму, яка знаходиться на її присадибній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], та розташована на відстані 3 метрів від частини його житлового будинку, не допустивши зливу в неї нечистот. Однак, знесення, збудованої з істотним порушенням будівельних норм і правил споруди, можливе лише за умови, що неможлива її перебудова відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами. З огляду на це, права позивача підлягають захисту шляхом зобов'язання [PERSON] за власний рахунок привести вигрібну яму, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у відповідність до п. 3.26 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", п. 2.21, п. 2.22 Державних санітарних норм та правил "Утримання території населених місць". В решті позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 121 грн. 80 коп.

Outcome: partial