Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 30.01.2015 року в с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області на території ТК "Буковель" з вини громадянина [PERSON]. який керував автомобілем BUCHER д.н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Рахівського районного суду, Закарпатської області від 04.03.2015. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Фольксваген з номерним знаком [NUMBER], який належав [PERSON] Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №11188 від 03.03.2015 складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Фольксваген, становить 13 626, 15 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування шкоди звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AC/8698958 терміном дії з 18.04.2015. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а"п. 41.1 ст. 41 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснено регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 11355, 12 грн. 03.07.2015 МТСБУ звернулося до відповідача з листом про компенсацію, в добровільному порядку, витрат понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МСТБУ для встановлення розміру збитків та збору документів сумі 520 гривень. На даний час, в добровільному порядку, відповідачем не компенсовано витрати МСТБУ. На підставі наведеного просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь 11 875, 12 грн. та судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Жодна з сторін не надала суду клопотання про їх виклик в судове засідання. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 04.05.2018 відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Про час, день та місце розгляду справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом а також через розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Відзиву на день судового розгляду справи відповідач [PERSON] суду не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 17.04.2014 між АТ "Українська страхова компанія Гарант-Авто" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АС/8698958, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, д/н [NUMBER]. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] 30.01.2015 о 23 год. 10 хв. в с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, на території ТК "Буковель" керуючи автомобілем марки "Bucher-Schorling ВО 1504" д/н [NUMBER], в умовах ожеледиці здійснюючи об'їзд нерухомого транспортного засобу, не врахувавши дорожню обстановку допустив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, д/н [NUMBER], в результаті чого автомобіль марки VOLKSWAGEN MULTIVAN отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1 ПДР України. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/297/15-ц від 04.03.2015, яка набула законної сили 17.03.2015, винним у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Згідно п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про -правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль маркиVOLKSWAGEN MULTIVAN, д/н [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу. Судом встановлено, що відповідно до Звіту №11188 про оцінку колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля марки VOLKSWAGEN MULTIVAN, д/н [NUMBER] становить 13 626, 15 грн. Окрім того, судом встановлено, що цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON] ДТП не була застрахована. Згідно п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, оскільки шкода завдана з вини [PERSON], вона підлягає відшкодуванню за його рахунок. Згідно з п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У відповідності з ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування": до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 03.04.2015 потерпілий від ДТП [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення йому відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті ДТП що сталася 30.01.2015 з вини [PERSON]. Згідно платіжних доручень №11188 від 02.04.2015 та № 3289 від 01.07.2015 МСТБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 11355, 12 грн. а також понесло витрати при встановленні розміру збитку та збору документів в сумі 520 гривень. Відповідно до ст. ч.1 ст. 181 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат, відповідач не надав. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з [PERSON] на користь МСТБУ грошових коштів в розмірі 11875,12 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення в користь позивача судові витрати, що складаються з 1762 гривень судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved