Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до ВАТ Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», Вінницька обласна дирекція, Тростянецьке районне відділення про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 17.02.2016 року позивач змінила позовні вимоги, вказавши, що звертається до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] з даним позовом про відшкодування шкоди. В обґрунтування своєї заяви вказала, що внаслідок ДТП, що сталось [INFO] загинув її чоловік [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталась 28 листопада 2014 року, близько 23.00 годин, за участі [PERSON], який керуючи автомобілем «Форд Транзит», державний номер [NUMBER], рухаючись в напрямку м. Тульчин по вул. Леніна в с. Олександрівка, Тростянецького району, Вінницької області, не справився з керуванням та допустив наїзд на [PERSON] Автомобіль "Форд Транзит " державний номер [NUMBER] був застрахований в ВАТ НАСК «Оранта», Вінницька обласна дирекція, Тростянецьке районне відділення по полісу №АІ/3939755. Відповідно до вищезазначеного страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю особи складає 100 000 грн. Позивач [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з травня 2002 року по день його трагічної смерті 28 листопада 2014 року в результаті ДТП. Вони вели спільне господарство без реєстрації шлюбу та мають двох спільних дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON]. На утриманні потерпілого [PERSON] на час його смерті знаходились: дружина [PERSON], яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними 3-х річного віку, та діти: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Унаслідок ДТП їм завдано матеріальної й моральної шкоди, яку слід стягнути з страхової компанії ВАТ НАСК «Оранта». На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Вінницька обласна дирекція, Тростянецькому районному відділенні, згідно полісу № АІ/3939755. Термін дії полісу з 10.11.2014 року по 09.11.2014 року. Страхова сума за полісом: 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю та 50 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза - частина збитку, що не відшкодовується страховиком - 510,00 грн. В зв`язку з цим позивачка просила стягнути на її користь матеріальну та моральну шкоду в сумі 33163,34грн, на користь дітей [PERSON] та [PERSON] по 33163,34грн. кожному. В судове засідання позивачка та її представник, адвокат [PERSON] не з`явились, однак надали на адресу суду заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та розглянути справу в їх відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні стосовно змінених позовних вимог покладався на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Заслухавши представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до постанови від 07.04.2015 року про закриття кримінального провадження встановлено, що [INFO] дійсно мало місце ДТП, в результаті якого загинув [PERSON].(а.с.3-4). З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.12.2014 року підтверджено факт смерті [INFO] [PERSON].(а.с.9). Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.04.2012 року виданого на ім`я [PERSON] встановлено, що батьком записаний [PERSON], матір`ю [PERSON].(а.с.10). Також з копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.04.2012 року виданого на ім`я [PERSON] встановлено, що батьком записаний [PERSON], матір`ю [PERSON].(а.с.11). Відповідно до довідки №1090 від 30.11.2015 року виданої Капустянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, виховували та доглядали спільних дітей.(а.с.41). Відповідно до п. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, до останнього із наведених вище варіантів створення сім'ї можна віднести спільне проживання однією сім'єю. Причому відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я охороняється державою, а така охорона не ставиться у залежність від підстав створення сім'ї. Відповідно до наданої суду копії полісу №АІ/3939755 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(а.с.13) встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Вінницька обласна дирекція, Тростянецькому районному відділенні, термін дії полісу з 10.11.2014 року по 09.11.2014 року. Страхова сума за полісом: 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю та 50 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Франшиза - 510,00 грн. Згідно п.1.3 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі- юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу. Отже, потерпілим є [PERSON], життю якого заподіяна шкода внаслідок ДТП. Відповідно до п.23.1 ст.23 даного Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок ДТП, є також шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, законом не ставиться можливість покладення відповідальності за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. У даних правовідносинах цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини. Статтею 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Тобто доведено, що дане право на відшкодування шкоди мають позивачка та неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Страхове відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК (ст. 1200 ЦК України) та розділом III Закону України від 01.07.2004 року N 1961-ІУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно п.25 постанови № 4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також осабам, яким завдано шкоду смертю годувальника, та витрат на поховання, якщо смерть потерпілого настала внаслідок страхового випадку, здійснюється в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та розділом III Закону N 1961-IV. Пунктом 27.4 ст. 27 Закону передбачено, що у зв'язку зі смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям унаслідок втрати годувальника. Порядок вирахування відшкодування утриманцям визначає Кабінет Міністрів України. За п. 1 Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку зі смертю годувальника внаслідок ДТП, затвердженого постановою КМУ від 31.12.2004 року №1776 : розрахунок розміру страхового відшкодування, що виплачується утриманцям у зв'язку зі смертю годувальника внаслідок ДТП, проводиться у межах визначеного законодавством ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, який діяв на дату укладання договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. П.27.2 ст.27 даного Закону передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Середньомісячний заробіток потерпілого [PERSON] з березня 2014 р. по листопад 2014 року складав 41 710,79 грн., відповідно до довідки ТОВ «Вінницька птахофабрика» від грудня 2014 року № 478/2014.(а.с.8). Тому середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого складає: 41 710,79 : 9 = 4 634,53 грн. Отже; 4 634,53 (дохід) : 4 (членів сім'ї) = 1 158,63 грн. - частка заробітку потерпілого, що припадала на кожного члена сім'ї потерпілого, включаючи його самого. Відповідно - кількість утриманців потерпілого [PERSON] складала 4 особи : сам [PERSON], позивачка [PERSON] та його двоє дітей. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди, яку обґрунтовано тим, що в зв'язку з смертю її чоловіка, батька двох рідних дітей та двох неповнолітніх дітей, які також знаходились на його утриманні, вона зазнала вкрай важких моральних страждань, психологічного страждання, нервового потрясіння. З врахування вищевказаного, встановлено, що позивач має право на страхове відшкодування у межах ліміту 100 000 грн. Моральна шкода - 14 616 грн. входить в загальну суму ліміту відповідальності страховика в зазначеній сумі, тому виплачується одноразовою виплатою, в якій закладена і сума морального збитку. З зазначеної суми відраховується франшиза, яка складає 510 грн. 100 000 - 510 = 99 490 грн. : 3 (потерпіла і. двоє дітей) = 33 163,34 грн. Отже, враховуючи страхову суму (ліміт відповідальності) 100 000 грн. з ПАТ НАСК «Оранта» підлягає стягненню у вигляді одноразової виплати: на користь [PERSON],[INFO] - одноразова виплата у розмірі 33 163, 34 грн. - (100 000 грн. (ліміт відповідальності),14616 грн. моральна шкода на всіх 3 осіб входить в загальну суму ліміту відповідальності страховика в зазначеній сумі, - 100 000 - 510 (франшиза) = 99 490 : 3 = 33163.34 грн. - розмір одноразової виплати - відшкодування; на користь [PERSON], [INFO] - одноразова виплата у розмірі 33 163, 34 грн. - (100 000 грн. (ліміт відповідальності),14 616 грн. моральна шкода на всіх 3 осіб, яка входить в загальну суму ліміту відповідальності страховика в зазначеній сумі, - 100 000 - 510 (франшиза) = 99 490 : 3 = 33 163,34 грн. - розмір одноразової виплати - відшкодування; на користь Позивача - [PERSON], - одноразова виплата у розмірі 33 163, 34 грн. - (100 000 грн. (ліміт відповідальності),14 616 грн. моральна шкода на всіх З осіб входить в загальну суму ліміту відповідальності страховика в зазначеній сумі, - 100 000 - 510 (франшиза) = 99 490 : 3 = 33 163.34 грн. - розмір одноразової виплати - відшкодування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в сумі 994грн.90коп. на користь держави.

Outcome: approved