Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі за текстом КП «ХТМ») звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за опалення та підігрів води, які позивач надавав відповідачам згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують послуги. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву води шляхом відкриття особового рахунку на ім'я [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував послуги за опалення та підігрів води за період часу з 01 травня 2016 року по 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість перед позивачем, яка згідно уточнених позовних вимог складається з 7971 грн. 08 коп. заборгованості за надані послуги, 154 грн. 54коп. 3% річних та 518 грн. 57 коп. інфляційних витрат. Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в судове засідання. 18 грудня 2017 року представником позивача через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 7971 грн. 08 коп. заборгованості за надані послуги, 154 грн. 54 коп. 3% річних та 518 грн. 57 коп. інфляційних витрат, а також вирішити питання щодо судових витрат. В призначене судове засідання представник позивача Василенко А.О., що діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилась, 21 травня 2018 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить особистий підпис позивача в розписці, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до довідки з Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість по сплаті послуг з централізованого опалення та підігріву води у сумі 7971 грн. 08 коп. за період з 01 травня 2016 року по 01 серпня 2017 року, що підтверджується відомістю нарахувань та сплати за теплову енергію, яку додав до матеріалів справи позивач. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003р. № 946) КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуги з центрального теплопостачання та підігріву холодної води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показання засобів обліку води. Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Плата за послуги з теплопостачання нараховується за двоставочними тарифами для населення встановленими рішенням Харківської міської ради при відсутності прибору обліку теплової енергії з урахування площі житлового приміщення. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються. Отже, заборгованість відповідача становить 7971 грн. 08 коп., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 518 грн. 57 коп. та 3% річних у розмірі 154 грн. 54 коп., в межах заявлених позовних вимог законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved