overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Комунального підприємства « Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення суми інфляційних витрат за грошовими зобов,язаннями в розмірі 48150,31 грн. та 3% річних в розмірі 9415,88грн. , а всього стягнути 57566,19 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, 21 квітня 2015 р. рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/1165/15 стягнуто з Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" на користь приватної фірми "Знак" 418101,66 грн. основного боргу, 152970,41 грн. інфляційних витрат, 34641,32 грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 12116,00 грн. в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати за отриманий товар згідно Договору поставки № 240, укладеному 11.10.2010 р. між ПФ «Дельта» та відповідачем; Договору поставки № 137, укладеному 15.01.2010 р. між ДП «УМЕ» та відповідачем; Договору поставки № 212, укладеному 25.01.2010 р. між ТОВ «Укрінфотех» та відповідачем; Договору поставки № 115, укладеному 01.04.2010 р. між ТОВ «ЛБЛ» та відповідачем. Розрахунок позовних вимог по справі № 922/1165/15 приватна фірма "Знак" здійснила на дату 23.03.2015 р., а суд перевірив розрахунок цих позовних вимог та задовольнив їх. Рішенням Господарського суду Харківської області від 17 червня 2015 року у справі № 922/2910/15 стягнуто з відповідача на користь приватної фірми «Знак» суму інфляційних втрат та суму 3% річних за період прострочення розрахунку відповідачем станом на 08.06.2015 р. Між приватною фірмою «Знак» та громадянином [PERSON] 24.02.2016 р . було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого приватна фірма «Знак» передала [PERSON] права вимоги до відповідача щодо зобов`язань. Між ним та [PERSON] 12.11.2018 р. було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого [PERSON] передав йому частину своїх прав кредитора щодо зобов`язань, а саме-передав право вимоги від відповідача щодо сплати останнім інфляційних втрат та 3 % річних в зв`язку з невиконанням ним зобов`язань. 11 лютого 2019 р. рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі 641/8857/18 стягнуто з відповідача на його користь суму інфляційних витрат та суму 3% річних за період прострочення розрахунку відповідачем станом на 27.11.2018 р. 16 липня 2019 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/3784/19 стягнуто з відповідача на його користь суму інфляційних витрат та суму 3% річних за період прострочення розрахунку відповідачем станом на 12.05.2019 р. В зв`язку з тим, що відповідач зобов`язання по оплаті свого основного боргу, інфляційних витрат та 3% річних згідно рішень суду не виконав по теперішній час,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

7 квітня 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до суду з цим позовом вказуючи, що 13.02.2011р. о 12:10 год. в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», з державним номерним знаком АВ 8747 АТ, здійснив зіткнення з автомобілем «Ренж Ровер», з державним номерним знаком АІ 8888 ВС, під керуванням водія [PERSON], внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в СГ «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АА/2535201. Страхова компанія за заявою потерпілої особи та Страхового акту, виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 45\~865,38 грн. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2011р. Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте телефонограмою повідомила, що зявитись в судове засідання не має можливості, просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.43). Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення (а.с.42) відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з огляду на таке. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», за якою, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльністю, пов'язаною з використанням, зокрема транспортного засобу), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно з ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП - [PERSON], то з метою захисту прав позивача, з відповідача на його користь необхідно стягнути 9173 грн. в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

19.08.2014 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за їх позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з невирішенням судових витрат, що стосуються публікації оголошення в пресі про виклик відповідача. В заяві посилається, що в ході розгляду вказаної вище справи ПАТ "Державний ощадний банк України" здійснило оплату витрат за здійснення оголошення у пресі в розмірі 220,00 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 15.04.2014 року, а тому просять стягнути цю суму в солідарному порядку з усіх відповідачів. В судове засідання сторони не з'явилися, але їх присутність не є обов'язковою. Заочним рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 29.04.2014 року було стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі Територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10014/060 філії Миколаївське обласне управління заборгованість за кредитним договором № 15 від 18.01.2008 року станом на 24.12.2013р. в сумі 9755 гривень 56 копійок. Також стягнуто на користь банку судовий збір в розмірі 81,20 гривень з кожного відповідача. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Державний ощадний банк України" здійснило оплату витрат за здійснення оголошення у пресі в розмірі 220,00 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 15.04.2014 року та в своїй заяві від 29.04.2014р. просять стягнуті ці судові витрати з відповідачів на користь банку. Разом з тим судом при ухваленні рішення не було в повному обсязі вирішено питання про розподіл між сторонами документально підтверджених судових витрат, які поніс позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в ході розгляду справи, зокрема, щодо стягнення витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача [PERSON] в розмірі 220 гривень. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, що саме з відповідача [PERSON], який викликався через оголошення в пресі, а не з усіх відповідачів, як того просить банк, підлягають стягненню витрати, понесені позивачем за здійснення такої публікації в розмірі 220,00 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням №37798286 від 15.04.2014 року, як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

02 квітня 2015 року ПП "Телерадіоагенство "Терра" звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] 121,63 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги та 243 грн. 60 коп. судового збору, мотивуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву, в якій надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 16 травня 2013 року про приєднання до регламенту надання телекомунікаційних послуг ПП "Телерадіоагенство "Терра" здійснило підключення відповідача до послуги трансляції (ретрансляції) телеканалів згідно тарифного пакету "Інтернет + ТБ" відповідно до регламенту надання доступу до послуги "Інтенет + ТБ". Відповідно до тарифних планів позивача для фізичних осіб, щомісячна абонентна плата становить 89 грн. (а.с. 8, 9-13, 15-19). Згідно розділу 6 Регламенту надання доступу до послуги "Інтернет + ТБ" від 01 липня 2011 року, абонентна плата нараховується із дня підключення абонента до телекомунікаційної мережі. Пунктом 6.4 Регламенту визначено, що абонентна плата вноситься щомісячно відповідно до чинних тарифів позивача до 20 числа поточного місяця. Відповідно до підпункту 5.1.2 та пункту 6.1 розділу 6 Регламенту, абонент зобов'язаний здійснити оплату абонентної плати та додаткових сервісів в розмірі, строки та в порядку, визначено цим регламентом (а.с. 15-19). В порушення своїх зобов'язань прострочив оплату наданої позивачем послуги. Відповідно до довідки ПП "Телерадіоагенство "Терра" від 01.04.2015 року № 01042015, заборгованість по абонентній платі складає 121 грн. 63 коп. (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, у зв'язку з невиконання зобов'язань, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 239 грн. 87 коп. та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 23 206,54 грн. В позовній заяві зазначено, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" 22 976,78 грн. заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг та 229,76 грн. судового збору. Позивач зазначає, що вказана заборгованість виникла не з його вини, а з вини [PERSON], який проживаючи в його будинку, без його дозволу шляхом телефонних дзвінків через послугу " 900-10Т" здійснював телефонні розмови за послугами інтимного характеру, створивши вищезазначений борг, який він зобов'язаний йому відшкодувати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшив та просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 22 976, 78 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та суду пояснив, що проживаючи в домоволодінні [PERSON], без його відома здійснював з його абонентського номера телефонні розмови за номерами, які надають послуги інтимного характеру. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" 22 976,78 грн. заборгованості за надання телекомунікаційних послуг. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що проживаючи в житловому будинку [PERSON] без відома останнього, з його абонентського номера здійснював телефонні розмови за номерами, які надають послуги інтимного характеру, створивши у такий спосіб заборгованість за телекомунікаційні послуги. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній особі або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі наведеного, суд приходить висновку, що є всі законні підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 22 976,78 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із квитанції № ПН16470 від 12 серпня 2014 року та квитанції від 29 липня 2014 року позивачем оплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 2 000,00 грн. витрат , пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката, які підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 23.09.2011 року перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо, у добровільному порядку вони не можуть вирішити питання про розмір матеріальної участі відповідача в утриманні доньки, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити, посилаючись на його безпідставність, оскільки між сторонами має місце усна домобленість щодо утримання дитини, якої відповідач дотримується. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.09.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Згідно довідки за формою -3 ДП "Дарниця-1" від 28.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS]. З наданих представником квитанцій вбачається, що у період з 2014 року по 2016 рік включно, [PERSON] неоднаразово перераховувались на користь [PERSON] грошові коши з призначенням платежу "матеріальна допомога", "допомога родичу", здійснювались покупки іграшок, дитячих речей, продуктів харчування, замовлялись послуги. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Враховуючи, що дочка проживає з позивачкою, належних доказів наявності домовленості між сторонами щодо розміру утримання дочки відповідачем не надано, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

05.12.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. Із позову вбачається, що відповідачка та позивач уклали договір купівлі-продажу постачання теплової енергії №1386 від 01.10.2014 року у нежитлове приміщення, що вбудоване у житловий будинок [ADDRESS], для якої ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.03.2016 року з відповідачки стягнута заборгованість за опалювальний період 2014/2015 роки, яке до цих пір не виконано. Відповідачка несвоєчасно і не в повному обсязі оплачує отриману теплову енергію, допустивши виникнення заборгованості в період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року у розмірі 4375,05 грн., яку просить стягнути з відповідачки на користь позивача, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутність. Вiдповiдачка до судового засiдання не з'явилася, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи повiдомлена належним чином. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рiшення. Згiдно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи. Суд, врахувавши думку представника позивача, якому роз'ясненi наслiдки ч. 3 ст. 224 ЦПК України, вважає що є вci пiдстави для заочного розгляду справи, тому ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов ТОВ «Краматорськтеплоенерго» підлягає задоволенню у повному обсязі, що об'єктивно підтверджується копією договору (а.с. 5-7), розрахунком (а.с. 8-12), з яких вбачається, що позивач ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії відповідно до договору, а відповідачка несвоєчасно і не в повному обсязі оплачує отриману теплову енергію, допустивши виникнення вище зазначеної заборгованості. Згідно ст. 527 ЦК боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним витрати: судовій збір - 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Комунальне підприємство "Дубнокомуненергія" (далі КП "Дубнокомуненергія") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 18049,15 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Статуту КП "Дубнокомуненергія" здійснює діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії. Виконуючи обов»язки виконавця житлово-комунальних послуг, підприємство постійно повідомляє споживачів про обов»язок укладення договорів. Закон України «Про теплопостачання» передбачає обов»язком споживача своєчасне укладення договору про надання послуг з теплопостачання. Відповідно довідки КП «ЖЕК №2» від 22.09.2014 року №4017, споживач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та є споживачем комунальних послуг. Власниця квартири не уклала договір на теплопостачання, хоча і була повідомлена про необхідність укладення договору. Від свого обов»язку укласти письмовий договір з теплопостачальною організацією боржниця ухиляється, проте фактично послуги з теплопостачання надавалися і надаються за адресою [ADDRESS], і відповідач здійснює споживання цих послуг. Відмов від споживання житлово-комунальних послуг споживачка не заявляла, претензій по несправностях інженерного обладнання в квартирі не надходило. Підприємством проводилося нарахування за спожиту теплову енергію та направлялися квитанції з розрахунками. Станом на 25.09.2014 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію становить 18049 грн. 15 коп., яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена через оголошення у ЗМІ - газеті «Вільне слово». Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що КП «Дубнокомуненергія» забезпечила надання послуги теплової енергії до будинку [ADDRESS] про що свідчать акти про надання послуг теплової енергія.(а.с.6,7). Про обов»язок укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, а також виниклу заборгованість за спожиту теплову енергію, відповідач була повідомлена.(а.с.9). Згідно повідомлення КП «Архітектор», квартира [ADDRESS] перебуває в комунальній власності громади м.Дубно в особі Дубенської міської ради, станом на 03.11.2014 року дана квартира не приватизовувалась.(а.с.25). Згідно довідки №4017 від 22.09.2014 року, виданої КП "ЖЕК №2", [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS].(а.с.4). Станом на 29.10.2014 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію становить 18155 грн. 23 коп.(а.с.21). Заборгованість підлягає частковому стягненню в межах позовної давності, відповідно до вимог ст.257 ЦК України.

Outcome: approved