Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] 01.02.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що вона із відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по квітень 2017 року, який 05.04.2017 року було розірвано. Пояснила, що під час спільного проживання з відповідачем у них народилось п'ятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], якї проживають з позивачем. В теперішній час старший син [PERSON], [INFO], навчається у ДНЗ "Браїлівський професійний ліцей". У зв'язку із навчається на денній формі, син не має змоги влаштуватися на роботу та мати самостійний заробіток через постійну зайнятість у навчальному процесі, а тому потребує матеріальної допомоги до моменту отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Зазначила, що відповідач працевлаштований не офіційно, проте одержує дохід у високому розмірі, а тому має змогу надавати дитині матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. З крахуванням насамперед інтересів дитини, спрямованих на прагнення отримати освіту, високу вартість навчання, а також приймаючи до уваги що син не має самостійного доходу, і матеріальне становище відповідача, який в змозі надавати синові посильну допомогу та оплачувати вартість навчання, вартість проїзду до навчального закладу та харчування, вартість підручників та канцелярських виробів, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше як до виповнення 23-річного віку (а.с.1-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.02.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до підготовчого судового розгляду на 12.04.2018 року із викликом сторін у справі (а.с.16). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 27.04.2018 року (а.с.24). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 27.04.2018 року розгляд справи відкладено на 16.05.2018 року, у зв'язку з неявкою відповідача по справі (а.с.26). Позивач за її належним викликом в судове засідання не з'явилася, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі (а.с.28). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України чере оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.25,27), вдруге не з'явився в судове засідання, про причини повторної неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не представив, своєї позиції щодо спору не представив. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2018 року у зв'язку із повторною неявкою відповідача визначено проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів (а.с.31). За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши представлені письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 05.04.2017 року (а.с.7-8) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] (а.с.9) 10.10.2017 року позивач змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Згідно довідки Квартального комітету "Південно-Західний" №23 від 01.12.2017 року (а.с.6) [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно копії довідки Державного навчального закладу "Браїлівський професійний ліцей" №78 від 26.01.2018 року (а.с.11) [PERSON] з 26.09.2016 року навчається у ДНЗ "Браїлівський професійний ліцей", ІІ рівня акредитації, за професією кухар; кондитер на денній формі навчання, строз закінчення навчання - 30.06.2019 року. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно положень ст.182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітними дітьми. Згідно вимог ст.201 СК України до відносин між батьками та повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON], який наразі продовжує навчання, сукупність чого визначає підстави визначеного законом надання останньому утримання відповідачем на період такого навчання, строк якого наразі є меншим від терміну досягнення ним двадцяти трьох років. Разом з тим, аналізуючи можливість надання відповідачем такого утримання, що визначено законом відповідною умовою такого обов'язку батьків, суд враховує обставини наявності у відповідача безумовного обов'язку надання утримання іншим чотирьом своїм неповнолітнім дітям, який у відповідності до наведених положень міжнародного договору визначається першочерговим стосовно забезпечення інтересів дитини, тобто передусім осіб, які не досягли повноліття за визначеним законом відповідним правовим статусом саме дитини. З урахуванням також встановленим законом обмеження розміру аліментів на утримання дитини не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, можливість надання відповідачем, окрім належного утримання чотирьом неповнолітнім дітям, також оспорюваного утримання повнолітньому синові не є очевидною, надто з огляду на недоведення позивачем жодними доказами наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або здійснення ним витрат на придбання майна у розмірі, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, обставини чого підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів. Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно неможливості отримання повнолітнім сином [PERSON] особистого доходу внаслідок неможливості працевлаштування внаслідок перебування на денній формі навчання, оскільки стороною позивача не вказано, що така форма навчання здійснюється за контрактом із певною сумою оплати відповідного періоду навчання, не зазначено цього також у представленому повідомленні навчального закладу. За таких обставин судом визначається можливим отримання повнолітнім [PERSON] особистого доходу у виді стипендії згідно особливостей навчання у професійному навчальному закладі. Позивачем також не представлено ніяких доказів стосовно вартості підручників та проїзду до навчального закладу, а також вартості проживання за місцем його знаходження. За таких обставин судом визнається відсутність підстав задоволення позову з урахуванням встановлених обставин недоведеності позивачем заявлених позовних вимог належними та допустими доказами, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності до ухвалення рішення по суті спору судовий збір, від сплати якого звільнена позивач за відповідним предметом позову, підлягає віднесенню на рахунок держави. Документальних підтверджень інших понесених судових витрат учасниками справи суду не представлено. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed