Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що 06.09.2019 року його було звільнено з посади пітлівника Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів». Розрахунок з відповідачем до теперішнього часу не проведений. З урахуванням уточнених вимог, просив суд задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в розмірі 45829,13 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 27435,82 гривень. Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі. Представник відповідача ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів", будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву або будь-яких заяв щодо судового розгляду не надав. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 березня 2020 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.02.1982 року по 06.09.2019 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів". Згідно наказу № 57-к від 06.09.2019 рок убув звільнений на підставі ч.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-7). \~ \~ \~ \~Згідно довідки № 98 від 07.08.2019 року у зв`язку з тяжким фінансовим станом на підприємстві відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період лютий-липень 2019 року в розмірі 23675 гривень 80 коп. та за період лютий-квітень 2018 року в розмірі 6701 гривень 65 коп. (а.с. 8-9). \~ \~ \~ \~Крім того, згідно довідки № 6 від 21.01.2020 року у зв`язку з тяжким фінансовим станом на підприємстві відповідач також має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період серпень, вересень 2019 року в розмірі 15451 гривень 68 коп. (а.с. 49). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що відповідачем на день розгляду справи по суті не подано відзив на позовну заяву, суд вирішує справу згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~94\~КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та зробити з ним розрахунки в строки визначені законодавством. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В той же час судом встановлено, що в порушення ст.\~116\~КЗпП України відповідачем не здійснений розрахунок при звільненні позивача до теперішнього часу. При цьому на підставі наданих суду доказів, судом встановлено, що загальна сума заборгованості із заробітної плати ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" перед позивачем [PERSON] складає 45 829 гривень 13 коп. (23675 гривень 80 коп. + 6701 гривень 65 коп. +15451 гривень 68 коп.). Відповідно до\~частини першої статті 117\~КЗпП України в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до\~п.\~21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 р.\~при визначенні\~середньої заробітної\~плати слід\~виходити з\~того,\~що в\~усіх випадках,\~коли за\~чинним законодавством\~вона зберігається\~за працівниками\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~це слід\~робити відповідно\~до Порядку\~обчислення середньої\~заробітної плати,\~затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. Відповідно до\~п.\~8\~Порядку обчислення\~заробітної плати,\~затвердженого Кабінетом\~Міністрів України\~від 08.02.1995\~р.\~№ 100\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів. Згідно наданого представником позивача розрахунку, з огляду на дату звільнення позивача 06.09.2019 року для визначення середньоденної заробітної плати взятий період липень та\~серпень 2019\~р. тобто останні два фактично відпрацьовані місяці. Відповідно до\~довідки про\~доходи №\~98\~від 07.08.2019\~року за\~червень,\~липень 2019\~року [PERSON] фактично нараховано заробітну плату в такому розмірі: червень 2019 року - 965,90 гривень, липень 2019 року - 4 126,43 гривень, разом 8 092,33 гривні. Таким чином, середньомісячна заробітна плата за червень, липень 2019 року склала: 4 046,17 гривень (8 092,33 гривні / 2). Середньомісячне число робочих днів за червень, липень 2019 року складає 20,5 дні (18 днів (червень 2019\~р.)\~+\~23\~дні (липень 2019 р.) / 2). Середньоденна заробітна\~плата за\~червень,\~липень складає 197,38 грн. (4046,17 гривень / 20,5 днів). Кількість робочих днів з затримки розрахунку (з 07.09.2019 р. по 26.03.2020 р.) - 139 днів, з них: вересень 2019 року - 16 днів, жовтень 2019 року - 22 дні, листопад 2019 року - 21 день, грудень 2019 року -\~21\~день,\~січень 2020\~року -\~21\~день,\~лютий 2020\~року -\~20\~днів,\~березень 2020\~року - 18 днів). Сума, яка підлягає стягненню за час затримки розрахунку станом на 26.03.2020 року - 27\~435,82\~грн. (197,38 грн. х 139 днів). Згідно ч.ч. 3, 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. А згідно ч.ч. 1, 3 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим представник відповідача не надав суду відзив, а також будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, в той час як позивачем заявлені позовні вимоги обґрунтовані належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі на\~підставі ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. В позовній заяві позивач ставить питання про стягнення на його користь з відповідача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5000\~гривень 00 коп. Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України,\~повноваження адвоката\~як представника\~підтверджуються довіреністю\~або ордером,\~виданим відповідно\~до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність" гонорар\~є формою\~винагороди адвоката\~за здійснення\~захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги клієнту.\~Порядок обчислення\~гонорару (фіксований\~розмір,\~ погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження обґрунтованості вказаних вимог суду надано копію\~договору про надання адвокатських послуг із додатком, детальний опис робіт (наданих послуг), акт-прийому-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг та меморіальний ордер (а.с. 17-22, 58-60). За змістом ч.ч. 3, 4, 5ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:\~чи пов`язані\~ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу обґрунтованими. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст. ст. 116-117 КЗпП України,\~

Outcome: approved