Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 12.12.2012р. він працює у ТОВ "Транспортно-експедеційне комерційне підприємство "Транстехсервіс» на посаді охоронця. З квітня 2013р. підприємство виплачує йому заробітну плату не в повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 15434,77 грн., яку він просить стягнути з відповідача, також просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1218,00грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] з 12.12.2012р. по 08.04.2014р. працював у ТОВ "Транспортно-експедеційне комерційне підприємство "Транстехсервіс» на посаді охоронця що підтверджується Трудовою книгою серія [NUMBER] від 09.01.1990 року. Відповідно до розрахункового листка по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку заборгованість відповідача перед [PERSON] по 08.04.2014р. - 15114,41грн. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.83 КЗпП України, у випадку звільнення працівника, йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Згідно роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці " за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100(далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені види виплат, які підлягають урахуванню при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Згідно розрахунку позивача, сума заборгованості на день звільнення по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку станом на 08.04.2014р. складає 15434,77грн., а сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача по 01.05.2014р. становить 1218,00грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн. від сплати якого позивач звільнений при подачі позову на підставі ЗУ «Про судовий збір». Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved