Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про зобов`язання вчинити певні дії. Просила зобов`язати відповідача встановити та опломбувати лічильник води у водопровідному колодязі, який збудований за її заявкою та за її кошти, у якому проходять водопровідні труби, які позначені на схемі під літ. «в1» як то значиться в схемі (сертифікації) прокладки водопроводу та каналізації до житлових будинків [ADDRESS] . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що 22.11.2011 КП ПУ «Горводоканал» (м. Маріуполь) - зараз КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», за її заявкою розробило та затвердило схему (специфікацію) прокладки водопроводу та каналізації до житлових будинків [ADDRESS] . Як замовник вона оплатила послуги щодо виготовлення вказаної технічної документації, за свій рахунок провела водопровід та каналізацію, а також збудувала новий водопровідний колодязь та каналізаційний колодязь. З 2013 року холодна вода доставляється до вищевказаних будинків саме по цьому водопроводу. Водопровід, який існував раніше наразі фактично не існує, його труби згнили. З метою виконання технічних умов позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявами щодо встановлення лічильника, який прямо позначений на схемі (специфікації) та просила його опломбувати, але відповідач відмовляється виконати ті технічні умови, які сам за її заявкою розробив та затвердив схему (специфікацію) прокладки водопроводу до вищевказаних житлових будинків і зазначив, що повинен бути встановлений лічильник води. Оскільки вказаний водопровід, збудований за її рахунок, не знаходиться на балансі відповідача, вважає, що між нею та відповідачем повинен бути укладений відповідний Акт щодо розподілу меж приналежності водопроводу та каналізації (водопостачання та водовідведення), однак, відповідач відмовляє, мотивуючи тим, що не має доказів, що позивач за свої кошти збудувала вказаний водопровід. 09 березня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 15.03.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що у житлових будинках [ADDRESS] послугами водопостачання та водовідведення користуються власники квартир, які згідно зі ст.382 ЦК України є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна зазначених багатоквартирних будинків. Позивач не є власником/співвласником об`єкта нерухомого майна у багатоквартирних будинках [ADDRESS] , не є членом або головою об`єднання співвласників вказаних будинків, але за власним розсудом та за власним бажанням, з невідомих причин та за рахунок відповідача бажає встановити прилад обліку на зовнішній водопровідній мережі, яка забезпечує водопостачання до співвласників багатоквартирних житлових будинків [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У запереченнях на відзив, які надійшли до суду 18.03.2021, позивач зазначила, що представник відповідача вводить суд в оману щодо її наміру безоплатно отримати послугу по встановленню та опломбуванню лічильника, оскільки раніше неодноразово вона та її представники зверталися до КП «Маріупольське МУ ВКГ» з метою отримати рахунок на оплату послуг щодо встановлення вищевказаного лічильника, але відповідач відмовляється надати такий рахунок. Щодо того, що позивач вказує про відсутність у позивача у власності квартир у будинках [ADDRESS] зазначила, що ця обставина не є законною підставою для того, щоб не встановлювати лічильник на водопроводі, який є її власністю, бо був збудований за її кошти і на його побудову у неї були усі документи. Зазначила, що діяла і досі діє на підставі довіреності від імені [PERSON] , у власності якого були 12 квартир у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . У червні 2011 фактично не було централізованого водопостачання до будинків №12 і №14 , це були нежитлові приміщення. У будинок №14 самовільно поселилися люди, які зайняли покинуті приміщення, у яких не було водопостачання та каналізації. Власники нежитлових приміщень будинку №12 поступово перевели їх у житлові, один з власників будинку №12 [PERSON] надав їй доручення, згідно з яким вона користувалася і розпоряджалася його дванадцятьма квартирами, які знаходилися у будинку [ADDRESS] . Міська рада відмовляла виділити кошти на будову каналізації та водопроводу. Відповідач також не мав наміру будувати водопровід і каналізацію. Їй запропонували за власний рахунок отримати усю необхідну технічну документацію і збудувати водопровід та каналізацію, обіцяли, що коли місцева влада знайде кошти - відповідач викупить у неї каналізацію і водопровід. Сам відповідач затвердив встановлення лічильника, однак встановлювати його не став і зараз заперечує проти його встановлення. Просила задовольнити позовні вимоги. 13.05.2021 ухвалою суду вирішено перейти від розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, пояснив, що передавати на баланс водопровід відповідачу не бажає. Згоду на встановлення лічильника надають не усі жильці та взагалі не сплачують за водопостачання. Будинок по [ADDRESS] частково не житловий, будинок №14 знаходиться на балансі житлового фонду. Вказав, що договір на постачання води укладений з ним та водопровідна труба належить йому, тому він хоче, щоб жильці будинків сплачували за користування водопостачанням йому або позивачці. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав письмовий відзив. Зазначив, що позивач мешкає у с. Сартана, не є власником вказаного майна та не мала права втручатися до системи водопостачання. Вказав, що для встановлення лічильника необхідна згода усіх співвласників будинків. Зазначив, що взагалі є сумнів у тому, що водопровід замінювався позивачем, акти щодо неналежного стану водопроводу та необхідності його заміни відсутні. Проект не є правовстановлюючим документом. Відгалуження від труби водоканалу знаходяться у сумісній власності співвласників будинків (квартир). Вважає, що позивач має намір використовувати вказаний водопровід з комерційною метою. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦКП України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що відповідачем за адресою: [ADDRESS] здійснюються послуги з постачання води. Судом встановлено, що 17.11.2020 [PERSON] на підставі довіреності звернувся до начальника управління КП «Маріупольське ВУ ВКГ» із заявою про встановлення приладу обліку за адресою [ADDRESS] у колодязі, який знаходиться у точці врізки зовнішнього водопроводу та підписання Акту розподілу відповідальності. (а.с. 10). Згідно з відповідями КП «Маріупольське ВУ ВКГ» від 23.11.2020 №62.3.2-13101-62.1 та №62.3.2-66397-62.1, що містять аналогічний зміст та надані на звернення [PERSON] від 06.11.2020 та 10.11.2020 стосовно припинення постачання води до будинків [ADDRESS] , повідомляється наступне: «Водопровідна мережа від точки підключення до вказаних будинків не належить КП «Маріупольське ВУ ВКГ», не перебуває на балансі підприємства, а також у господарському віданні та оперативному управлінні не знаходиться. Оскільки [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу права власності на вказаний водопровід, тому вважати її власником водопровідної мережі є передчасним та вирішувати питання відключення водопровідної мережі можливо лише за наявності згоди усіх співвласників (користувачів) приміщень будинків [ADDRESS] ». (а.с. 11,12). Відповідно до заяви від 30.11.2020 [PERSON] звернулася до КП «Маріупольське ВУ ВКГ» щодо встановлення та опломбування лічильника води у колодязі згідно зі схемою прокладки водопроводу до будинків [ADDRESS] , затвердженої ПУ «Горводоканал» від 22.06.2011 та укладення акту (договору) щодо розподілу меж балансової приналежності водопостачання та водовідведення. (а.с. 13-15). Також, 08.12.2020 [PERSON] надала до КП «Маріупольське ВУ ВКГ» уточнюючу заяву, у якій просила призначити комісію для обстеження водопроводу та каналізації. (а.с.16-18). З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] (замовник) та ПП «Аскона» (підрядник) 01.07.2013 було укладено договір підряду №0012, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати по завданню замовника, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити наступну роботу: ремонт водопроводу і каналізації по [ADDRESS] . Ціна договору 24 543,60 грн., враховуючи податок на додану вартість. (а.с.21-22). Відповідно до генплану на схемі під літ. "в1" позначено схему прокладки водопроводу та каналізації до житлових будинків [ADDRESS] . (а.с.19). У відповіді КП «Маріупольське ВУ ВКГ» від 11.12.2020 №62.10.3-71531-62.17.1 на ім`я [PERSON] зазначено, що оскільки остання не являється власником будинків [ADDRESS] , а є лише співвласником, її намір встановити лічильник на вищевказані будинки має бути схвалено протоколом загальних зборів усіх співвласників квартир, в якому буде прийнято рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги. Після цього обирається відповідальна особа, яка приймає на себе обов`язки діяти в інтересах усіх співвласників. Таким чином КП «Маріупольське ВУ ВКГ» не має можливості обладнати вищевказані будівлі вузлами комерційного обліку без заяв усіх співвласників на укладення колективного або індивідуального договору. (а.с.43). Відповідно до довіреності від 13.11.2011, [PERSON] уповноважив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] бути його представником, зокрема, у житлово-експлуатаційних, підприємствах постачання електроенергії та в інших підприємствах з постачання комунальних послуг з питань, пов`язаних з експлуатацією квартир [ADDRESS] . Довіреність дійсна до 30.11.2021, зареєстрована в реєстрі за №2976 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. (а.с.48). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №239712460 від 04.01.2021, [PERSON] на праві приватної власності належить квартири [ADDRESS] (а.с.49-58). Згідно із заявою про надання рахунку на оплату послуг [PERSON] 17.03.2021 звернулася до керівника КП "Маріупольське ВУ ВКГ" та просила видати їй рахунок на оплату послуг КП "Маріупольське ВУ ВКГ" з встановлення та опломбування лічильника води у водопровідному колодязі, який збудований за її заявкою і за її кошти, де проходять водопровідні труби, які позначені на схемі під літ. "в1" як то значиться в схемі (специфікації) прокладки водопроводу та каналізації до житлових будинків [ADDRESS] . (а.с.71-72). Відповідно до довідок від 11.03.2021, автоматично сформованих та роздрукованих з реєстру територіальної громади м. Маріуполя, в реєстрі територіальної громади м. Маріуполя наявна інформація за адресою: - [ADDRESS] , з 10.07.2015 зареєстрований [PERSON] , [INFO] ; - [ADDRESS] , з 10.04.2019 зареєстрована [PERSON] , [INFO] ; - [ADDRESS] , з 20.04.2012 зареєстрований [PERSON] , [INFO] ; - [ADDRESS] , з 30.07.2019 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.83-86). Згідно з актом від 04.08.2021 комісією у складі заступника голови КРА - начальника відділу з благоустрою, провідного інженера ВУА СВВ КП "МПУ ВКГ", начальника Кальміуської дільниці КП "МПУ ВКГ", заступника голови КРА - начальника відділу з організації питань, начальника відділу контролю за використанням активів Департаменту активів, проведено обстеження з низки питань за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що існують технічні умови по підключенню мережі водопостачання на буд. [ADDRESS] , на буд. [ADDRESS] технічні умови відсутні. Доручення за результатами зустрічі: КРА скласти акт на мережі водопостачання буд. №14 як безхазяйного майна, згідно з порядком виявлення, обліку, збереження та прийняття у комунальну власність ММР від 31.03.2021 №8/5-386. Згідно з протоколом №99 від 14.09.2020 засідання комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя КРА розглянули можливість демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду - металеву загорожу з двох боків за адресою між будинками [ADDRESS] . Заходи з приведення території між будинками №14 і №12 до належного санітарного стану будуть виконані [PERSON] в строк до 04.09.2021. (а.с.92). Згідно із заявою [PERSON] на ім`я начальника КП "МПУ ВКГ" від 25.06.2011, [PERSON] просить видати технічні умови на підключення до міської мережі водопостачання та водовідведення по [ADDRESS] . (а.с.97) Відповідно до технічних умов №1-306 від 01.07.2011 КП "МПУ ВКГ" на ім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зазначено особливі умови: в місці підключення встановити запорну арматуру та водомірний вузол, водопроводу, що прокладається, в місці врізки побудувати водопровідний колодязь, оформити ордер на розриття. Також зазначено, що технічні умови є підставою для проектування, однак не дають права на виконання робіт та підключення до міських систем водопроводу та каналізації. Роз`яснено, що необхідно направити проектну документацію на узгодження з Територіальним управлінням державної інспекції по енергозбереженню в Донецькій області. Проект водопроводу та каналізації направити на узгодження до КП "МПУ ВКГ". Абонент зобов`язаний в триденний строк після виконання підключення до водопровідно-каналізаційної мережі укласти договір на поставку питного водопостачання та водовідведення або внести доповнення у Договір. (а.с.94-95). З паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 21.03.2001, [PERSON] зареєстрована у с. Сартана. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них, що передбачає ст. 379 ЦК України. У відповідності до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Нормою ст. 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 виконавцем послуг є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п.6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі також - Правила). Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Матеріали справи не містять відомостей про повідомлення позивачем співвласників багатоквартирних будинків [ADDRESS] про намір позивача встановити прилад обліку на водопровідній мережі, яка забезпечує їх житлово-комунальною послугою та їх згоди на встановлення такого приладу також суду не надано. Враховуючи вищевикладене, те що позивач не є власником/співвласником об`єкта нерухомого майна у багатоквартирних будинках [ADDRESS] та не отримує послуги з водопостачання/водовідведення, не є членом або головою об`єднання співвласників вказаних багатоквартирних будинків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed