Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (надалі - ПрАТ "Страхова група "ТАС") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06.04.2012 року між ПрАТ "Страхова група "ТАС" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0538670, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки "Chevrolet", д.р.н. [NUMBER]. 22.08.2012 року в м. Києві на пр. Бажана трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "Chevrolet", д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки "Seat", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПрАТ "Страхова група "ТАС" страховою, про що був складений страховий акт від 04.12.2012 року №32029Р/40/2012, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування у розмірі 8839,75 грн. була сплачена ПрАТ "Страхова група "ТАС". На підставі ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст.993, 1191 ЦК України позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.04.2012 року №АВ/0538670 страхове відшкодування, до нього у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, котрим є [PERSON] З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу у строк, визначений чинним законодавством, не повідомив страховика ПрАТ "Страхова група "ТАС" про настання страхового випадку, позивач на підставі п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив стягнути з відповідача 8839,75 грн. на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування та 1218,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем про зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов свого довірителя підтримала просила суд його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2012 року в м. Києві на пр. Бажана трапилась дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "Chevrolet", д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки "Seat", д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] (а.с.6). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.7). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 22.08.2012 року за участю автомобіля марки "Chevrolet", д.р.н. [NUMBER], та автомобіля марки "Seat" , д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. П.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2012 року між ПрАТ "Страхова група "ТАС" та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0538670, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки "Chevrolet", д.р.н. [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до п.22.1., п.22.2 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки "Seat", д.р.н. [NUMBER], спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.04.2012 року №АВ/0538670 ПрАТ "Страхова група "ТАС" складено страховий акт від 04.12.2012 року №32029Р/40/2012, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику [PERSON] суми страхового відшкодування у сумі 8839,75 грн. (а.с.18). У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. З платіжного доручення від 06.12.2012 року №68449 вбачається, що позивач здійснив виплату страхувальнику за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.04.2012 року №АВ/0538670 страхового відшкодування у розмірі 8839,75 грн. (а.с.19). Ст.27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на страхувальника покладено обов'язок вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Однак [PERSON], водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не виконав обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Жодних доказів на спростування цих обставин відповідач суду не надав. За приписами п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 22.08.2012 року, є [PERSON], а оскільки ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплатило йому страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON], перейшло до зазначеного страховика. Ст.256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами ст.257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У даному випадку перебіг позовної давності починається з моменту виконання ПрАТ "Страхова група "ТАС" своїх зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0538670 від 06.04.2012 року щодо сплати страхового відшкодування, тобто з 06.12.2012 року. Ч.3 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем 21.01.2016 року заявлено про застосування строку позовної давності (а.с.31). Ч.4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з доказів які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження пропуску ПрАТ "Страхова група "ТАС" строку для звернення до суду з позовом, оскільки позов подано до суду 10.11.2015 року. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, [PERSON] протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика ПрАТ "Страхова група "ТАС" про дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 8839,75 грн. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1218,00 грн., сплачений позивачем про зверненні до суду. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 256, 257, 267, 979-985, 988-992, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст.8, 20, 27 Закону України „Про страхування", ст.22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved