Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 21.10.2014 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначивши, що 03.04.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNP0AE00000346, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 22085,61 доларів США на термін до 03.04.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 73244,83 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі - 13612,44 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19387,48 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1113,12 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 39 131,79 доларів США. На підставі вищезазначеного просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 73244,83 доларів США та судові витрати. В судове засідання представник позивача Широка І.І. не з'явилася, про день місце та час проведення судового засідання сповіщена належним чином. Письмово просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Надав суду заяву про застосування строків позовної давності на підставі ч.2 ст.258 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 03 квітня 2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNP0AE00000346, згідно умов якого позивач надав, кредит на строк з 03.04.2007 року по 03.04.2012р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 27951,77 доларів США на наступні цілі: купівля авто-20700,00 доларів США, в сумі 207, 00 доларів США комісія за надання фінансового інструмента, а також у розмір 34 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а шляхом перерахування відповідно до п.1.2 та у розмірі 5865,00 доларів США на сплату страхових платежів на весь строк кредитування у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 524,09 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди./а.с.7-9/ В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № DNP0AE00000346 від 03.04.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля «Volkswagen», модель LT35, рік випуску:2000,тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності./а.с.10-43/ Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNP0AE00000346 від 03.04.2007 року в сумі 305468,61 грн., звернуто стягнення на предмет застави : автомобіль «Volkswagen», модель LT35, рік випуску:2000,тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]./а.с.44-45/ Згідно листа від 13.01.2015 року, 10.10.2013 року заставний автомобіль «Volkswagen», модель LT35, рік випуску:2000,тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: [NUMBER] було реалізовано за ціною 7369,70 доларів США та кошти направлені на розрахунковий рахунок [PERSON], вищезазначена сума була розподілена наступним чином: тіло кредиту-3684,85 доларів США, погашення штрафу - 3684,85 доларів США./а.с.81/ Згідно розрахунку заборгованості за [PERSON] станом на 01.10.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 73244,83 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі - 13612,44 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19387,48 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1113,12 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 39 131,79 доларів США./а.с.3-5/ Суд, ухвалою від 12 серпня 2016 р. зобов'язав представника позивача надати у судове засідання розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором DNP0AE00000346 від 03.04.2007 року в гривневому еквіваленті за весь період, відповідно до позовної заяви, та за рік, відповідно до п.1 ч.2 ст.258./а.с.150/ Проте, представник позивача розрахунок розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором DNP0AE00000346 від 03.04.2007 року в гривневому еквіваленті за весь період, відповідно до позовної заяви, та за рік, відповідно до п.1 ч.2 ст.258,суду не надав. Під час судового розгляду справи відповідач [PERSON] надав суду заяву про застосування строків позовної давності, що передбачено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст.257 ЦК України). Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Згідно ст.257, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а позовна давність про стягнення пені - в один рік. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2,2.2.3,7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасне погашення кредиту підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як видно із справи, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, у тому числі щодо стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасне погашення кредиту у жовтні 2014 року /а.с.1/, розрахунок пені визначено ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 03.04.2007 року по 01.10.2014 року /а.с.3-4/ Однак, з урахуванням дати пред'явлення позову - 21.10.2014 року, розмір пені відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України слід визначати в межах річного строку позовної давності, а саме з 21.10.2013 року по дату розрахунку позивача - 01.10.2014 року. З урахуванням п.4.1. договору та виписки за період з 01.10.2014р. по 01.10.2014р. /а.с., розмір пені за період з 21.10.2013 року по 01.10.2014 року становить 15504,37 доларів США, що в еквіваленті становить 200781,59 грн. , що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк". Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 49617,41 доларів США, що в еквіваленті складає 642 545,46 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі - 13612,44 доларів США, що в еквіваленті складає 176 281,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19387,48 доларів США, що в еквіваленті складає 251 067,87грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1113,12 доларів США, що в еквіваленті складає 14 414,90 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 15504,37 доларів США, що в еквіваленті складає 200 781,59 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 3654,00 грн. На підставі ст.ст.11, 16, 256, 261, 267, 549, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial