Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУПФУ) про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 \~ \~ \~ \~Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 по справі № 315/1277/15-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області (правонаступником г Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, далі - Відповідач) здійснити перерахунок та виплатити [PERSON] (далі - Позивач) державної пенсії на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "І Іро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум" за період з 01.09.2015 \~ \~ \~ \~року до 29.01.2016 року з урахуванням різниці виплаченої за цей період пенсії: зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області після перерахунку та виплати [PERSON] державної пенсії па підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум" за період з 01.09.2015 \~ \~ \~ \~року до 29.01.2016 року з урахуванням різниці виплаченої за цей період пенсії, призначити та виплачувати [PERSON] державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум", довічно. Постанова суду набрала законної сили 18.05.2016. Судове рішення по справі № 315/1277/15-а було передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що свідчить постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві ВГ1 № 51386893. Відповідачем було лише здійснено перерахунок основної та додаткової пенсії Позивача за період з 01.09.2015 по 31.07.2016 в сумі 64 668,42 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят вісім гривень 42 коп.) та у квітні 2020 року було виплачено зазначену суму, що підтверджується листом Відповідача від 23.07.2020 № 6342-6253/Ж-02/08-0800/20. Також, на теперішній час він так і не отримує пенсію у розмірі, що ухвалив Гуляйпільський районного суду Запорізької області, а саме: державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум", довічно. Оскільки відповідач своєчасно не виплатив позивачеві вказані суми пенсії, позивач, посилаючись на положення ст. 625 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України), просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь [PERSON] нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 18.05.2016 по 31.03.2020 на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 по справі № 315/1277/15-а, у загальній сумі 33 185,13 грн. (тридцять три тисячі сто вісімдесят п`ять гривень 13 коп.). Ухвалою судді від 11.08.2020 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 17.09.2020 року. 07.09.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач ГУПФУ в особі представника [PERSON] із позовними вимогами не погодилась, та в якому зазначила, що на виконання постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 року у справі № 315/1277/15-а (2-а/315/2/16) позивачу здійснено перерахунок та виплату з 01.09.2015 року по 29.01.2016 у державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.. 28 Закону України «Про прожитковий мінімум» з урахуванням різниці виплаченої за цей період пенсії. У результаті вказаного перерахунку позивачу нараховано 64668,42 грн. та 07 квітня 2020 року вказана сума була виплачена, що підтверджується копією опису списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, переданих до ПАТ КБ «Приватбанк». Просила в задоволенні позову відмовити повністю. Судове засідання, призначене на 17.09.2020 було відкладено, оскільки станом на день зазначеного судового засідання не сплив строк для подання заперечень на відзив. Ухвалою суду від 08.10.2020 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судові засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. В заявах по суті просили розглянути справу в їх відсутність. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 по справі № 315/1277/15-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області (правонаступником г Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, далі - Відповідач) здійснити перерахунок та виплатити [PERSON] (далі - Позивач) державної пенсії на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення нрава на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "І Іро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум" за період з 01.09.2015 \~ \~ \~ \~року до 29.01.2016 року з урахуванням різниці виплаченої за цей період пенсії: зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області після перерахунку та виплати [PERSON] державної пенсії па підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум" за період з 01.09.2015 \~ \~ \~ \~року до 29.01.2016 року з урахуванням різниці виплаченої за цей період пенсії, призначити та виплачувати [PERSON] державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсії як інваліду 2 групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75 % розміру мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ст.28 Закону України "Про прожитковий мінімум", довічно. Постанова суду набрала законної сили 18.05.2016. Судове рішення по справі № 315/1277/15-а було передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що свідчить постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 51386893 Відповідачем було лише здійснено перерахунок основної та додаткової пенсії Позивача за період з 01.09.2015 по 31.07.2016 в сумі 64 668,42 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят вісім гривень 42 коп.) та у квітні 2020 року було виплачено зазначену суму, що підтверджується листом Відповідача від 23.07.2020 № 6342-6253/Ж-02/08-0800/20. Позивач у позові просить на підставі статті 625\~ЦК України стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь [PERSON] нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 18.05.2016 по 31.03.2020 на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 по справі № 315/1277/15-а, у загальній сумі 33185,13 грн. (тридцять три тисячі сто вісімдесят п`ять гривень 13 коп.). Оскільки грошові кошти за постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 по справі № 315/1277/15 виплачені 07.04.2020 року, а позивач просить стягнути вказані суми за період 18.05.2016 по 31.03.2020, це не впливає на розмір позовних вимог. Так, відповідно до положень ст.ст.524,533-535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Відповідно до ч. 2ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5ЦК України). З огляду на зазначене, у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц). Згідно з розрахунком 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 64668.42 грн. та інфляційних втрат за період затримки виконання грошового зобов`язання, наведеним позивачем в позовній заяві, за період з 18.05.2016 по 31.03.2020, інфляційні втрати за вказаний період становлять 25675.13 грн., а 3% річних складають 7510,00 грн. Вказані розрахунки\~відповідачем не\~спростовані,\~сумнівів у\~їх обґрунтованості\~у відзиві\~на позов\~не наведено.\~Позиція відповідача\~щодо відсутності\~підстав для\~стягнення з\~нього вказаних\~коштів ґрунтується\~на тому,\~що відповідно\~до Закону № 1058саме на органи Пенсійного фонду покладено обов`язок із визначення розміру пенсій та інших виплат, а тому розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем, не підлягає врахуванню. Разом із тим, у даному випадку позивачем не порушується питання про стягнення пенсійних чи інших виплат з відповідача, а предметом спору є саме застосування наслідків неналежного виконання грошового зобов`язання, що регулюється ст. 625 ЦК України, а не Законом № 1058. Крім того, відповідач у відзиві посилався на те, що грошові кошти не були виплачені позивачеві, оскільки не були профінансовані з Державного бюджету України. Разом із тим, відсутність бюджетного фінансування не може вважатися законною підставою для не виплати позивачеві належних йому сум грошових коштів. До того ж,ст. 625 ЦК Українине пов`язує підстави для застосування встановленої неї відповідальності із наявністю чи відсутністю бюджетного фінансування боржника. Відповідно до частин 1-2 статті 3 Закону України «Про гарантії держави по виконанню судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Отже, вказаним Законом передбачається виконання саме рішень про стягнення коштів з державного органу. Натомість, Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29.01.2016 по справі № 315/1277/15-а, стосувались зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію позивачеві за певний період. Також, суд вважає помилковим посилання відповідача у відзиві на позов на те, що спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу невиконання постанов суду, а також, що постановами суду не визначено конкретної суми до стягнення, а тому приписи ст.\~625\~ЦК України застосуванню не підлягають, оскільки така позиція суперечить вищенаведеним положенням законодавства та правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду. Зазначаючи про те, що Пенсійний фонд не є розпорядником державних коштів, а тому не може нести відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання заст. 625 ЦК України, відповідач у відзиві не вказує, хто саме є розпорядником державних коштів та має нести таку відповідальність. Підсумовуючи все вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки на підставі п. 10 ч. 1ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивача звільнено від сплати судового збору як громадянина, віднесеного до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за ставкою пп. 1 п. 1 ч. 2ст. 4 вказаного Закону).

Outcome: approved