Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем вона зареєструвала 30 серпня 1997 року у виконкомі Новокам'янської сільської ради Жовківського району Львівської області. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: син- [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства. Вказує, що батьком дітей є відповідач, про що записано у свідоцтві про їх народження . Позивач зазначає, що відповідач протягом останніх декількох років часто залишав сім'ю і проживав окремо по декілька тижнів, а потім повертався з обіцянкою, що більше так поступати не буде. Однак вже більше двох місяців як відповідач черговий раз залишив сім'ю і будь-яких відомостей про себе не повідомляє. Вказує, що відповідач рідко надав кошти на утримання дітей, які необхідні в першу чергу на лікування дочки [PERSON] і тому вона змушена подати заяву про примусове стягнення аліментів. А тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочок- [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить такі задоволити. А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач одружилися 30.08.1997 року у Новокам'янській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6. За час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей, а саме син- [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Новокам'янською сільською радою Жовківського району Львівської області 19.04.2001 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно виконавчим комітетом Новокам'янської сільської ради Жовківського району Львівської області 21.10.2016 року. Слід звернути увагу, що син сторін-Барбарич [PERSON] народився [INFO] року, тобто на час звернення з позовом про стягнення аліментів досягнув повноліття. Позивач не ставить вимог про стягнення аліментів на його утримання. З довідки виданої виконавчим комітетом Новокам'янської сільської ради Жовківського району Львівської області № 868 віл 07.09.2017 року вбачається, що позивач [PERSON] здійснює догляд за дитиною інвалідом і діти, а саме- [PERSON] [INFO], дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що діти проживають разом із матір'ю, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає коштів на їх утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, зокрема, у поданій на адресу суду заяві відповідач вказує, що працює у ТзОВ «Стеко», що свідчить про можливість виконання ним обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, як це передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 року» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 травня - становить 1777 гривень, а з 1 грудня- 1860 гривень, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3200,00 грн., обов'язок обох батьків на утримання дітей, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, асаме дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 12.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved