Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

У січні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву б/н від 02 листопада 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2015 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 12564 грн. 09 коп., з яких: 5988 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом, 4364 грн. 56 коп. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 1136 грн. 97 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 574 грн. 48 коп. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач рішення суду повністю не виконала, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] сум, які були нараховані згідно умов кредитного договору до теперішнього часу, але не були предметом розгляду попереднього судового процесу. Таким чином, боржник [PERSON] має перед Банком заборгованість за процентами за користування кредитом,нарахованими за період з 29 березня 2016 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 106799 грн. 81 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК Украхни, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву від 02 листопада 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, який у подальшому збільшено до 43,20 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір про що свідчить підпис [PERSON] в заяві. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто заборгованість за вказаним вище кредитним договором в розмірі 12564 грн. 09 коп. Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 02 листопада 2011 року вбачається, що відповідач рішення суду від 20 березня 2015 року не повністю виконала, заборгованість за кредитним договором не погасила, а тому договірні відносини між сторонами не припинилися, кредитний договір продовжує діяти, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за процентами, нарахованими за період з 29 березня 2016 року по 30 листопада 2017 року, що становить 106799 грн. 81 коп. За змістом п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. За умовами п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У відповідності до п. 1.1.7.42. Сторони визнали, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього Рахунку/Вкладу Клієнта, відкритого у рамках Договору або Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, які підлягають сплаті в першу чергу. За ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Верховний Суд України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15висловив правову позицію та вказав на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. З урахуванням викладеного вище слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано позичальником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, а тому, позивач має право на нарахування процентів за користування кредитними коштами до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх кредитних зобов'язань і не погашає заборгованість за договором б/н від 02 листопада 2011 року, а наявність рішення суду про задоволення вимог кредитора, яке ним не виконано, не звільняє її від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє позивача права на нарахування штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом за період з 29 березня 2016 року по 30 листопада 2017 року у розмірі 106799 грн. 81 коп. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved