Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

25 вересня 2013 року ПАТ "ВТБ БАНК" звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором. 25 вересня 2013 року ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - [PERSON] . Після надходження 03 жовтня 2013 року інформації про місце реєстрації відповідачів (фізичних осіб) [PERSON] та [PERSON] , ухвалою судді від 04 жовтня 2013 року цивільну справу за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором з врахуванням частини 1 статті 126 ЦПК України (з врахуванням норм, які діяли на той час), об`єднано в одне провадження зі справою за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - [PERSON] з присвоєнням одного номеру справи 541/2862/13-ц, та номеру провадження 2/541/1124/2013. 23 жовтня 2013 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", [PERSON] . 8 листопада 2013 року, ухвалою суду відкрито провадження по зустрічній позовній заяві [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", [PERSON] та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа [PERSON] . Справу призначено до судового розгляду. 13 листопада 2013 року МП "Мрія" звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ "ВТБ Банк" про визнання недійсним договору наступної іпотеки, треті особи - [PERSON] , [PERSON] . 15 листопада 2013 року представник МП "Мрія" до відкриття провадження по зустрічній позовній заяві подав заяву про залишення без розгляду зустрічного позову. Ухвалою від 15 листопада 2013 року у зв`язку з поданням позивачем по зустрічному позову заяви до відкриття провадження по зустрічній позовній заяві про залишення без розгляду зустрічного позову, зустрічну позовну заяву МП "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" про визнання недійсним договору наступної іпотеки, треті особи - [PERSON] , [PERSON] повернуто позивачу. 10 грудня 2013 року позивач по зустрічному позову [PERSON] подала заяву про зміну предмету зустрічного позову. 10 грудня 2013 року МП «Мрія» подало зустрічну позовну заяву до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки №22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін до договору поруки №22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року, розірвання договору поруки №22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін до договору поруки №22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року. В судовому засідання 11 грудня 2013 року приєднано до матеріалів справи заяву [PERSON] про зміну предмета зустрічного позову оголошено перерву в судовому засіданні у зв`язку з винесенням ухвали про залишення зустрічної позовної заяви Малого підприємства "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" без руху до 18 грудня 2013 року. 17 грудня 2013 року надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін №1 до договору поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року, розірвання договору поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін №1 до договору поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року. 9 січня 2014 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін №1 до договору поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року, розірвання договору поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін №1 до договору поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року по справі за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа [PERSON] , та зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", [PERSON] - повернуто позивачеві, у зв`язку з неповним виконанням ухвали суду від 18.12.2013 про залишення зустрічної позовної заяви без руху, оскільки не повністю сплачений судовий збір . В судовому засіданні 9 січня 2014 року ухвалою суду відкрито провадження по зустрічній позовній заяві Малого підприємства "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки №22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін до договору поруки №22.94/08-ДП1 від 4 липня 2008 року від 01.10.2010 року, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки. Справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 9 січня 2014 року заяву [PERSON] , [PERSON] , МП " МРІЯ" про забезпечення доказів по цивільній справі задоволено частково. Постановлено витребувати з відділення "Полтавське" ПАТ "ВТБ БАНК" належним чином засвідчену виписку про рух коштів по поточному рахунку позичальника [PERSON] № [NUMBER] (.980) в Полтавській філії ВАТ "ВТБ Банк" МФО 331876, а в разі зміни цього рахунку з будь-яких причин, іншому поточному рахунку позичальника, відкритому відповідно до кредитного договору № 22.94/08-КЛ від 04.07.2008р. за період з 4 липня 2008 року по 23 серпня 2013 року, а також належним чином засвідчені копії платіжних документів про сплату [PERSON] платежів в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № 22.94/08-КЛ від 04.07.2008р. за період з липня 2008 року по грудень 2013 року включно. Встановлено строк подання вказаних доказів до суду - до 23 січня 2014 року. 21 січня 2014 року надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки №22.94/08-ДП3 від 4 липня 2008 року та договору про внесення змін №1 до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін №1 до договору поруки . 24 січня 2014 року ухвалою суду відкрито провадження по поданій зустрічній позовній заяві [PERSON] та прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом Малого підприємства "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки. 11 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] подали заяву про доповнення/збільшення до заяви про зміну предмету зустрічного позову. 11 лютого 2014 року задоволено клопотання представника відповідачів по первісному позову та позивачів по зустрічному позову [PERSON] та МП "Мрія", про зупинення провадження по справі до проведення судово-бухгалтерської експертизи по справі за позовом ПАТ "ВТБ Банк" до МП "Мрія" про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка розглядається Господарським судом Полтавської області так як предметом спору по обох справах які розглядаються судами є заборгованість по кредитному договору укладеному [PERSON] та ПАТ "ВТБ Банк" 04.07.2008 року. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2014 року ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 11.02.2014 скасовано, у задоволенні клопотання [PERSON] , [PERSON] про зупинення провадження у справі до проведення експертизи, призначеної Господарським судом Полтавської області відмовлено. Справа направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 12 травня 2014 року позивачем по зустрічному позову подано доповнення/збільшення до заяви про доповнення до заяви про зміну предмету зустрічного позову. 28 травня 2014 року ухвалою суду у зв`язку з повторною неявкою позивачів по зустрічному позову, зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", [PERSON] , зустрічний позов Малого підприємства "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, залишено без розгляду. 28 травня 2014 року ухвалено заочне рішення по справі, яким позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" задоволено. 13 червня 2014 року відповідачем по справі [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення від 28 травня 2014 року, яка направлена відповідно до поштового штемпеля 10 червня 2014 року. 13 червня 2014 року відповідачами по справі [PERSON] , МП «Мрія» подано заяви про перегляд заочного рішення від 28 травня 2014 року, яка направлена відповідно до поштового штемпеля 10 червня 2014 року. 13 червня 2014 року позивачами по зустрічному позову [PERSON] , [PERSON] , МП «Мрія» подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 28 травня 2014 року про залишення без розгляду зустрічних позовних заяв. 28 липня 2014 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 28 травня 2014 року скасовано. Справу повернуто для продовження розгляду. 30 вересня 2014 року ухвалою суду заяву [PERSON] , МП "Мрія" про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.05.2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа [PERSON] задоволено. Скасовано заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.05.2014 року та призначено справу до судового розгляду на 02 жовтня 2014 року. Об`єднано в одне провадження первісний позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] , Малого підприємства "Мрія" про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи - Мале підприємство "Мрія", [PERSON] , зустрічний позов Малого підприємства "Мрія" до ПАТ "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору. В ході судового розгляду 15 жовтня 2014 року задоволено клопотання представника [PERSON] та призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 17 січня 2015 року справа повернута з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз без проведення експертизи у зв`язку з відсутністю оплати вартості дослідження. Ухвалою суду від 16 лютого 2015 року до участі у справі в якості відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено правонаступника МП "Мрія" - ТОВ "ПАЖЖ". 20 лютого 2015 року на підставі повторно заявленого клопотання призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено. 25 вересня 2015 року справа повернута з експертної установи з висновком експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи. Ухвалою суду від 19.10.2015 до участі у справі в якості відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено правонаступника ТОВ «ПАЖЖ» Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРМУС» . Ухвалою суду від 09 листопада 2015 року позовну заяву ТОВ «ПЕРМУС» про зміну (уточнення) позовних вимог прийнято до розгляду зі справою. 26 листопада 2015 року ухвалою суду провадження у справі за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ТОВ "ПЕРМУС" про стягнення заборгованості за кредитним договором та вимогами за зустрічним позовом ТОВ " ПЕРМУС "до ПАТ «ВТБ Банк» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, закрито. Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача по зустрічному позову зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, залишено без розгляду. 17 грудня 2015 року позивачем по зустрічному позову [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 26 листопада 2015 року про залишення його зустрічного позову без розгляду, яка апеляційним судом Полтавської області від 18 лютого 2016 року скасована, справу направлено для продовження розгляду. 04 лютого 2016 року на адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про заміну позивача ПАТ «ВТБ Банк» на належного позивача яким має бути заявник, оскільки 18.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (ТОВ ФК «Поліс») укладено Договір про відступлення права грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21 МБ відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» передало ( відступило) ТОВ ФК «Поліс» свої права вимоги до боржників, а остання набувала права вимоги ПАТ ВТБ Банк за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ПАТ ВТБ Банк за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені вказаним договором. Ухвалою суду 01 березня 2016 року замінено позивача ПАТ «ВТБ Банк» на належного позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №22.94/08 КЛ від 04.07.2008 року. Залучено до участі у справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс». 28 березня 2016 року за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про скасування заходів забезпечення позову, в зв`язку із закриттям 26 листопада 2015 року провадження по справі за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до правонаступника МП «Мрія» - ТОВ «Пермус» про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ТОВ «Пермус» до ПАТ «ВТБ БАНК» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, скасовано заходи забезпечення позову застосованого ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 02 жовтня 2013 року, у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за Малим підприємством «Мрія». 28 березня 2016 року в судовому засіданні представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» подав заяву про залишення без розгляду первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду. Ухвалою суду від 28 березня 2016 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи ТОВ «Пермус» (МП «Мрія»), [PERSON] , шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - відмовлено. В ході розгляду справи 28.03.2016 року позивачі по зустрічному позову [PERSON] , [PERSON] направили на адресу суду заяву про зміну предмета зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, де крім пред`явлених раніше вимог які є предметом розгляду судом, з приводу яких в ході судового розгляду надавалися пояснення сторонами зазначені вимоги про визнання недійсними Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права в вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року, та Договору про відступлення права в вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року. Ухвалою суду від 28 березня 2016 року заяву [PERSON] , [PERSON] про збільшення позовних вимог - залишено без руху. Ухвалою суду від 28 березня 2016 року заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Пермус» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - повернуто заявнику. 04 квітня 2016 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 28 березня 2016 року про скасування заходів забезпечення позову ПАТ «ВТБ БАНК». 08 квітня 2016 року ТОВ «ПЕРМУС» подав апеляційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду про відмову в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 08 квітня 2016 року ТОВ «ПЕРМУС» подав апеляційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 28 березня 2016 року про скасування заходів забезпечення позову ПАТ «ВТБ БАНК». 11 квітня 2016 року [PERSON] подала заяву про збільшення предмету зустрічного позову. 18 квітня 2016 року розгляд справи відкладено до 13 травня 2016 року, у зв`язку першою неявкою представника відповідачів та необхідністю направлення справи до апеляційного суду. 18 квітня 2016 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду про відмову в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи ТОВ «Пермус» (МП «Мрія»), [PERSON] , шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 18 квітня 2016 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18 квітня 2016 року ТОВ «ПЕРМУС» подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 28 березня 2016 року про повернення заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Пермус» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Пермус» на ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 28 березня 2016 року повернуто апелянту. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 червня 2016 року ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року: про скасування заходів забезпечення позову; про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду; про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки; про повернення третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Пермус» заяви про забезпечення позову залишено без змін. 20 липня 2016 року в ході розгляду справи [PERSON] направив на адресу суду заяву про зміну предмета зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення та розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору, де крім пред`явлених раніше вимог які є предметом розгляду судом, зазначені вимоги про визнання Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року недійсним. Крім того, позивачами [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення доказів по вищевказаних додатково заявлених позовних вимогах подана заява про забезпечення доказів шляхом витребування у ТОВ ФК «Поліс», належно посвідчених оскаржуваних угоди та фінансово-бухгалтерських документів що стосуються даних угод, яка підтримана в судовому засіданні їх представником [PERSON] . Ухвалою суду від 20.07.2016 заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог - залишено без руху. В задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення доказів шляхом витребування у Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» належно посвідчених копій додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року, Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року укладених між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та фінансово-бухгалтерських документів що стосуються даних угод-відмовлено. Ухвалою суду від 20 липня 2016 року відмовлено [PERSON] в прийнятті до розгляду з позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки позовних вимог про визнання недійсною додаткову угоду №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року та визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року укладених між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс». В задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення доказів шляхом витребування у Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» належно посвідчених копій додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року, Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року укладених між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та фінансово-бухгалтерських документів що стосуються даних угод-відмовлено. Ухвалою суду в судовому засіданні 05 вересня 2016 року відмовлено [PERSON] в прийнятті до розгляду з позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки, позовних вимог про визнання недійсною додаткову угоду №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги №21 МБ від 18.11.2015 року яка укладена між співвідповідачами Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс». Ухвалою суду від 20 вересня 2016 року клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення доказів, шляхом проведення ревізійної перевірки щодо своєчасності та правильності зарахувань ПАТ ВТБ БАНК коштів сплачених позичальником задоволено частково. Призначено у справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до кредитного договору, судово - бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Полтавському бюро судово-економічної експертизи та аудиту. Провадження у справі зупинено. У зв`язку з не проведенням оплати за проведення експертного дослідження справа повернута до суду 10 березня 2017 року. 26 квітня 2017 року в судовому засіданні представник [PERSON] та третьої особи ТОВ «Пермус» [PERSON] повторно підтримала раніше подане клопотання про проведення судово-бухгалтерської експертизи. Ухвалою суду від 26 квітня 2017 року клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] задоволено. Призначено у справі судово- бухгалтерську експертизу. Проведення експертизи доручено експерту Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро економіко-правових експертиз». Провадження по справі зупинено. 19 вересня 2017 року справа повернута з експертної установи. 15.11.2017 року [PERSON] подана заява про зміну предмету зустрічного позову та заявлено вимоги про визнання деяких пунктів кредитного договору №22.92/08-КЛ від 04.07.2008 року дискримінаційними, визнання та розірвання цього кредитного договору та договорів про внесення змін до кредитного договору № 1 від 01.10.2010, №2 від 23.03.2011, №3 від 15.09.2011, №4 від 29.09.2011 недійсними, визнання недійсним договору наступної іпотеки від 04.07.2008 року, застосування наслідків недійсності вказаного кредитного договору. 15.11.2017 року ухвалою суду забезпечено зустрічний позов [PERSON] шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення 1 по [ADDRESS] загальною площею 269,6 кв.м. 14.12.2017 року від [PERSON] надійшла заява про відвід судді в порядку ст. 20 ЦПК України (станом на 14.12.2017 року, день звернення із заявою) в зв`язку з обставинами які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Куцин В.М. при розгляді справи. В зв`язку з відрядженням головуючого по справі та перебуванням на лікуванні розгляд справи відкладався неодноразово. Заяву [PERSON] від 14 грудня 2017 року про відвід судді Куцин В.М. ухвалено вважати необґрунтованою. Зупинено провадження у вищезазначеній справі до вирішення питання про відвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин Валентини Миколаївни за заявою [PERSON] від 14 грудня 2017 року. Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року провадження у цивільній справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки - поновлено . Заяву [PERSON] від 14 грудня 2017 року про відвід судді Куцин В.М. ухвалено вважати необґрунтованою. Зупинено провадження у вищезазначеній справі до вирішення питання про відвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин Валентини Миколаївни за заявою [PERSON] від 14 грудня 2017 року. 12.02.2019 року в задоволенні заяви про відвід судді Куцин В.М відмовлено. 27 лютого 2018 року в судовому засідання поновлено провадження по справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки . У зв`язку набранням чинності 15 грудня 2017 року нової редакції Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі та вважати засідання підготовчим засіданням. В зв`язку з неявкою в судове засідання позивача [PERSON], представників Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», ТОВ «Пермус» підготовче засідання відкладено на 05 квітня 2018 року. Ухвалою суду від 05.04.2018 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про повернення судового збору сплаченого при подачі позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа [PERSON] . 16 квітня 2018 року в ході судового розгляду представником позивачів [PERSON] заявлено усно клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Медікал", ТОВ "Лукас", які орендують спірне приміщення, що перебуває в іпотеці та розміщене за адресою [ADDRESS] . При цьому посилалася, що необхідність участі у справі вказаних осіб зазначена в ухвалі апеляційного суду при розгляді заяви про забезпечення позову. 16 квітня 2018 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про залучення третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Медікал ", ТОВ "Лукас", відмовлено. 16 квітня 2018 року в підготовчому засіданні по клопотанню представника позивача [PERSON] , [PERSON] [PERSON] призначено у справі судово - економічну експертизу. Провадження у справі зупинено. 08 липня 2018 року справа повернута до суду з експертної установи з наданим висновком експерта. В підготовчому засіданні 15 серпня 2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі за зустрічним позовом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю ДЦ Україна, Фізична особа-підприємець [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Медікал» та відкладено підготовче засідання до 26.09.2018 року. 21 вересня 2018 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову здійснених ухвалою суду від 15.11.2017. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року у задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» відмовлено. 25 вересня 2018 року від [PERSON] повторно надійшла заява про відвід судді Куцин В.М. в порядку ст. 36 ЦПК України в зв`язку з обставинами які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Куцин В.М. при розгляді справи. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року визнано заяву [PERSON] від 24 вересня 2018 про відвід судді Куцин В.М. необґрунтованою. Зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. за заявою [PERSON] від 24 вересня 2018. 26 вересня 2018 року відкладено розгляд справи у зв`язку з розглядом заяви [PERSON] про відвід судді Куцин В.М. 26 вересня 2018 року ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Городівського О.А. у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Куцин В.М. відмовлено. 09.10.2018 року відновлено провадження по справі та постановлено продовжити підготовче засідання 17.10.2018 року. 16 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла заява третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді Куцин В. М. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року визнано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" від 16 жовтня 2018 про відвід судді Куцин В.М. необґрунтованою. Зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" від 16 жовтня 2018 року. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Андрущенко - Луценко С.В. від 17 жовтня 2018 року у задоволенні заяви ТОВ «Пермус» про відвід судді Куцин В.М. відмовлено. 17.10.2018 року провадження по справі поновлено та відкладено підготовче засідання в зв`язку з поданими заявами сторін про ознайомлення з матеріалами справи та висновком експерта. В підготовчому засіданні 08 листопада 2018 року в зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» оголошено перерву. Ухвалою суду від 28.11.2018 клопотання представника позивача [PERSON] , задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі № 541/1 /18 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки, треті особи ТОВ «Пермус», ТОВ ДЦ Україна, ФОП [PERSON] , ТОВ «СВ Медікал» до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] . В задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про закриття провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки, відмовлено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року ухвалу Миргородського міськрайонного суду від 28 листопада 2019 року про зупинення провадження по справі скасовано. Матеріали справи направлені до суду першої інстанції для продовження розгляду. 04.03.2019 року справа надійшла до Миргородського міськрайонного судуі призначена судом до розгляду на 14.03.2019 року яке було відкладено на 28.03.2019 в зв`язку з зайнятістю судді в розгляді кримінального провадження та перебуванням судді на лікуванні та відпустці. 03 травня 2019 року провадження у цивільній справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про припинення поруки за договором поруки та договору про внесення змін до договору поруки, розірвання договору поруки та договору про внесення змін до договору поруки, поновлено. 03 травня 2019 року в підготовчому засіданні ухвалою суду від 03 травня 2019 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про залучення в якості правонаступника по справі [PERSON] , після смерті [PERSON] ; витребування у Першій Миргородській державній нотаріальній конторі копію заяви [PERSON] про прийняття спадщини, про залучення в якості заінтересованої особи у справі [PERSON] , про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовлено. Підготовче провадження по справі за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання недійсним та розірвання кредитного договору та договору іпотеки, треті особи ТОВ «Пермус», ТОВ ДЦ Україна, ФОП [PERSON] , ТОВ «СВ Медікал» закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.05.2019 року, яка була оскаржена сторонами. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.07.2019 року ухвала місцевого суду змінена. Справа повернута до Миргородського міськрайонного суду 08.08.2019 року. В зв`язку з перебуванням судді у відпустці, справа призначена до розгляду на 01.10.2019 року. 01 жовтня 2019 року представник позивача [PERSON]. та третьої особи ТОВ "Пермус" [PERSON] не погодившись з процесуальним рішення суду заявила клопотання про відвід головуючому судді Куцин В. М. 01 жовтня 2019 року ухвалою суду заяву представника позивача [PERSON]. та третьої особи ТОВ "Пермус" [PERSON] про відвід судді Куцин В.М. в розгляді даної справи, залишено без розгляду. 01 жовтня 2019 року ухвалою суду заяву позивача [PERSON] датовану 14 березня 2019 року про відвід судді Куцин В.М. в розгляді цієї справи за зустрічним позовом, залишено без розгляду. 01 жовтня 2019 року заяву представника третьої особи ТОВ "Пермус" [PERSON] про відвід судді Куцин В.М. в розгляді справи за вказаним зустрічним позовом, залишено без розгляду. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року в задоволенні заяви [PERSON] від 10.10.2019 про забезпечення зустрічного позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії з передачі нежитлового приміщення загальною площею 269, 6 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , відмовлено. 16 жовтня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 11.11.2019 року. 11 листопада 2019 року заяву позивача [PERSON] про відвід судді Куцин В. М. залишено без розгляду, відкладено розгляд справи до 02.12.2019 року . 02 грудня 2019 року ухвалою суду заяву [PERSON] про відвід судді Куцин В.М. залишено без розгляду. Ухвалою суду від 02.12.2019 року в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про зупинення провадження по справі до розгляду справи Господарським судом Полтавської області, відмовлено. В ході судового розгляду позивач [PERSON] неодноразово змінювала, уточнювала заявлені нею зустрічні позовні вимоги. 02.04.2019 року на адресу суду надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову. В поданій заяві позивач вказувала, що між [PERSON] (далі позичальник) та ВАТ ВТБ Банк (далі Банк) 04.07.2008 року був укладений кредитний договір до якого вносилися зміни в зв`язку з чим укладалися додаткові угоди. Під час перебування справи в суді в серпні 2015 року після проведення експертизи №5104/15-15 від 31.08.2015 року їй стало відомо, що загальна сума грошового зобов`язання по кредиту збільшилася на 59250 грн. 96 коп. У вересні 2017 року після проведення судово - бухгалтерської експертизи №84-09/17 від 12.09.2017 року позивачу стало відомо, що несвоєчасне зарахування коштів на погашення кредиту призвело до збільшення заборгованості по кредиту на 102324,72 грн., а у випадку застосування підвищеної ставки процентів на 110471 грн.69 коп. При укладенні кредитного договору відповідачем було введено [PERSON] в оману, не були недотримані вимоги п. 2 ч.2 ст.11, та ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки кредитором не було повідомлено письмово про орієнтовну сукупну вартість кредиту, так як п. 2.7 Договору містить лише посилання на законодавчі акти які повинні визначити суму банківських послуг (згідно тарифів Банку) та супутніх послуг (послуги нотаріуса- згідно ст. 19, 31 ЗУ «Про нотаріат», послуги страхових компаній - згідно діючих тарифів страхових компаній), які були враховані в майбутню відсоткову ставку кредиту. В порушення Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту від 25.05.2007 року Банк не надав письмово Позичальнику інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту, вартості всіх сукупних послуг, детального розпису сукупної вартості кредиту із зазначенням процентної ставки. Кредитний договір не містить графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг та реальної процентної ставки, абсолютне значення подорожчання кредиту не розраховане, про ризики Позичальник не попереджена. Додаток №1 до Кредитного договору від 04.07.2008 року відсутній, а додаток Позичальник не підписувала. Умови Договору є несправедливими, оскільки п. 4.4 розділу Гарантії позичальника передбачає, що всі ризики при укладенні договору приймає на себе Позичальник і ці обставини не є підставою для зміни, розірвання договору. Несправедливими є положення п.4.5 Договору, оскільки не містять прав Позичальника на розірвання кредитного договору за умов які надані Позикодавцеві. Умови кредитного договору передбачені розділом 7 та 8 Кредитного договору є несправедливими, оскільки в супереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача. Несправедливими умовами договору є: встановлення жорстких обов`язків споживача вимоги про сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання умов договору, право розірвання договору із споживачем та зміна умов на власний розсуд, надання права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі без згоди споживача. Договір про внесення змін №1 до кредитного договору містить дискримінаційні для Позичальника умови щодо підвищення процентної ставки за невиконання певних умов договору (п. 1.4, п.6.3-6.9, 6.19), п. 3.8 - додавання прострочення заборгованості по кредиту на 01.10.20110 року до суми кредиту, п.8.1- право Кредитора вимагати дострокового погашення кредиту, п.8.6-право кредитора ініціювати перегляд та зміну розміру процентної ставки протягом строку дії Договору, приймати рішення про зміну процентної ставки, п.9.1 підписання договору є підтвердження Позичальником прав Банку на застосування нової процентної ставки без підписання додатково будь-яких документів та застосування штрафних санкцій без зазначення їх розмірів. Відповідно до п.4 розділу 4 Договору про внесення змін №1 до Кредитного договору від 01.10.2010 року додаток до Договору №1 втратив чинність, а додаток до Договору про внесення змін не містить розміру витрат на нотаріальні послуги, витрат на розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку, тому вказаний Графік не надає Позичальнику об`єктивної інформації щодо умов споживчого кредиту. Кредит відповідно до умов договору мав видаватися частинами (траншами) однак договір не містить дат та сум надання частини кредиту. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору процентна ставка за використання кредитних коштів становить 22,5% річних, в той час як реальна процентна ставка за користування кредитом складає 31,08 % річних, що встановлено судово-економічною експертизою №102-06/18 від 26.06.2018 року відповідно до якої реальна процентна ставка за кредитним договором №22.94/08-КЛ від 04.07.2008 року на момент укладення договору визначена без урахування супутніх послуг-25,67 % з урахуванням супутніх послуг -31,08 % річних, абсолютне значення подорожчання Кредиту (сукупна вартість кредиту) становить 3528903,61грн. Вказане свідчить, що в момент підписання кредитного договору Позичальник був введений в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник Банку погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості. Банк приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та вказав в угоді занижені значення показників суттєвих умов договору. Вказані обставини підтверджуються висновком експерта №84-09/17 від 12.09.2017 року, яким встановлено що були порушені правильність та своєчасність проведення зарахування Банком сплачених в погашення кредиту. В наслідок чого за період з липня 2008 року по 23.08. 2013 року заборгованість за кредитним договором збільшилася на 102324 грн.72 коп. Зазначені обставини відповідно до положень ст. 203,215,230,548 ЦК України є підставою для визнання Кредитного договору недійсним №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року недійсним. Оскільки вищевказаний кредитний договір є недійсним то відповідно до положень ч.1 ст.216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих які пов`язані з його недійсністю, тобто зобов`язання Позичальника повернути позикодавцеві тіло кредиту, а Позикодавця повернути боржникові усю суму сплачених за кредитом відсотків. Відповідно до положень ч.2 ст. 548 ЦК України наслідком недійсності Кредитного договору є недійсність правочину щодо його забезпечення, тобто договору іпотеки. З вище вказаних підстав просила визнати недійсним кредитний договір (не відновлювана кредитна лінія) №22.94/08-Кл від 04 липня 2008 року, договір про внесення змін №1 від 01.10.2010 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договір про внесення змін №2 від 23 березня 2011 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договір про внесення змін №3 від 15 вересня 2011року до кредитного договору № 22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договір про внесення змін №4 від 29 грудня 2011року до кредитного договору№22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року укладені між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк та [PERSON] ; визнати деякі пункти цього договору дискримінаційними; застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом зобов`язання Відповідачів прийняти у [PERSON] суму залишкової заборгованості 670 000 гривень рівними частинами по 5583340 гривень на місяць на протязі 120 місяців; визнати недійсним договір наступної іпотеки №22.94/08-ДІ від 04.07.2008 року укладений між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк та Малим підприємством «Мрія» (а.с.173-190 т.13). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Вказувала, що [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом в 2013 році. В ході розгляду справи після проведення ряду економічних експертиз стало позивачу достовірно відомо, що її введено Банком в оману, оскільки реальна процентна ставка не відповідає зазначеній в Кредитному договорі, в наслідок чого відбулося подорожчання кредиту, збільшилася його сукупна вартість. Крім того умови договору є дискримінаційними, що свідчить про недобросовісну підприємницьку діяльність Позикодавця. Вказані обставини свідчать про порушення Банком вимог ст.11, 18 ЗУ « Про захист прав споживачів» та положень ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та є підставою для визнання недійсним Кредитного договору та додаткових угод до нього. Договір наступної іпотеки є похідним від Кредитного договору, тому також повинен бути визнаний недійсним. В зв`язку з визнанням недійсним спірного договору просила застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобов`язання Позивача сплачувати Позикодавцю щомісячно 5833,40 грн. в рахунок погашення кредиту протягом 120 місяців та зобов`язати відповідача повернути іпотечне майно його власнику. Представник відповідача ТОВ «ФК Поліс» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених в письмових запереченнях. Вказував ,що [PERSON] добровільно уклала спірний кредитний договір відповідно до вимог чинного законодавства та свободи договору, сторонами була досягнута згода щодо усіх істотних умов договору, перед підписанням якого позивач був ознайомлений в письмовій формі з умовами надання кредиту, вибір умов кредитування позивачем був добровільний та свідомий. Своїм підписом в договорі підтвердила той факт, що вона ознайомлена зі змістом та наслідком порушення зобов`язань за цими договорами, усвідомлює всі ризики по кредитному договору, позивач після укладення договору не скористалася своїм правом на відкликання згоди на укладення договору. Вказував на безпідставність вимог щодо визнання недійсним Іпотечного договору, який є похідним від спірного Кредитного договору, оскільки Кредитний договір є дійсним. Крім того наголошував, що позивач з вимогою про визнання недійсним Іпотечного договору звернувся з порушенням строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. З зазначених обґрунтувань просив відмовити в задоволенні позову та скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту нежитлового приміщення № 1 по вулиці Гоголя 84 в місті Миргород застосовані на підставі ухвали суду від 15.11.2017 року (а.с.119-126т.16). Представник третьої особи ТОВ «Пермус» [PERSON] вважала, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позичальника [PERSON] при укладенні Кредитного договору та додаткових угод було введено в оману, що підтвердили експертні дослідження які були проведені в ході розгляду справи. Зазначала, що в зв`язку з визнанням недійсним Кредитного договору суд зобов`язаний застосувати наслідки недійсності правочину в тому числі щодо повернення іпотечного майна ТОВ «Пермус». Представник ПАТ «ВТБ» в судове засідання 02.12.2019 року не з`явився повторно про місце та час розгляду справи належно повідомлений (а. с. 108,194 т.18). В раніше направленій суду заяві просив справу розглядати за відсутності представника відповідача. Представники третьої особи ФОП [PERSON], ТОВ «СВ Медікал», ТОВ «ДЦ Україна», в судове засідання 02.12.2019 року не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлені (а.с. 107,109,175,195,196,193 т.18) Суд, заслухавши представника позивача та третьої особи, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності встановив наступні обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами. 04 липня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ ВТБ Банк (далі - Банк,Позикодавець) укладено кредитний договір №22.94/08-КЛ та Додаток до нього (графік погашення капіталу та процентів) за змістом якого Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії ліміт якої становить 16500000 грн., строк вибору траншів 6 місяців від дати підписання Договору (п. 1.7 розділу 1, п.5.1договору), сума першого траншу Кредиту надається позичальнику у термін до 2 місяців від дати набрання чинності договору. Встановлений ліміт кредиту повинен бути використаний Позичальником у строк визначений п. 1.7 договору-6 місяців (п.2.6). Позичальник зобов`язується прийняти, і повернути Банку кредит (грошові кошти) та сплатити проценти 22,5% річних за його користування в порядку і на умовах, визначених цим Договором (п. 6.1). Погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в порядку та строки згідно Графіку. У разі зміни Графіку новий графік починає діяти, а попередній втрачає свою силу. Строк кредитування до 03 липня 2018 року включно (Пункт 1.2.). Графік погашення капіталу та процентів містить дату погашення та суму погашення капіталу та процентів (а.с.82-91 т.1). 01 жовтня 2010 року сторонами [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про внесення змін №1 До Кредитного договору №22.94/08 -КЛ (не відновлювальна кредитна лінія від 04.07.2008 року) відповідно до якого встановлена процентна ставка 22,5% річних та передбачено збільшення процентної ставки у випадку не виконання зобов`язань передбачених п.6.3-6,6.6,19, що не є односторонньою зміно умов договору, а відбувається автоматично та охоплюється домовленістю Сторін про розмір процентної ставки за цим договором який містить додаток, Графік повернення Кредиту і сплати процентів від 01.10.2010 року (а.с. 92-96 т.1). 23.03.2011 року [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про внесення змін №2 до Кредитного договору №22.94/08 -КЛ (не відновлювальна кредитна лінія від 04.07.2008 року) відповідно до якого змінений банківський рахунок Позичальника (а.с.97 т.1). 15 вересня 2011року року [PERSON] та ПАТ « ВТБ Банк » укладено договір про внесення змін №3 До Кредитного договору №22.94/08 - КЛ (не відновлювальна кредитна лінія від 04.07.2008 року) відповідно до якого внесено зміни до п.6.19 договору щодо зобов`язань позичальника застрахувати чи забезпечити страхування життя та здоров`я позичальника (а.с.98т.1). 29 грудня 2011 року [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» укладено договір про внесення змін №4 До Кредитного договору №22.94/08 -КЛ (не відновлювальна кредитна лінія від 04.07.2008 року), згідно якого викладено в новій редакції п.3.10 договору, яким встановлено з 01.10. по 30.09.2011 року сплату відсотків в розмірі 21180 грн., щомісячно. Недоотримані за вказаний період нараховані відсотки сплачуються згідно графіка (а. с. 99 т.1). 04 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Малим підприємством «Мрія» (правонаступник ТОВ «Пермус») як майновим поручителем [PERSON] укладено іпотечний договір про забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають з Кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 рок), а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення площею 269,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.100-113 т.2) Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пленум Верховного Суду України в п. п. 2, 12 постанови від 28.04.78 N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" роз`яснив, що угода може бути визнана недійсною лише на підставі та з наслідками, передбаченими законом. В кожній справі про визнання угоди недійсною суд має встановити ті обставини, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною, та настання визначених юридичних наслідків. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, (ч.1 ст. 229 цього Кодексу),такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з частинами першою та третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Частиною другою статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Даними про сукупну вартість кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов`язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги. Згідно із пунктом 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, які були чинними на момент укладення між сторонами додаткової угоди, банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача. Частина друга статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Судом встановлено згідно п. 1.7,2.5, 1.4, 3.1 Кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, Банк зобов`язується надати Позичальнику протягом 6 місяців від дати підписання договору кредитні кошти в сумі 1650000 гривень, сума першого траншу надається Позичальнику в термін до 2 місяців від дати набрання чинності договору, встановлений ліміт повинен бути використаний у строк 6 місяців, а Позичальник зобов`язується прийняти, та сплатити проценти 22,5% річних за його користування шляхом внесення платежів в порядку і на умовах, визначених графіком погашення капіталу та процентів який єневід`ємною частиною договору. Сукупна вартість кредиту визначена Графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунок сукупних послуг від 01.10.2010, що є додатком до кредитного договору який є невід`ємною складовою договору та відповідно до положень п.3.1 Договору почав діяти і діяв на момент звернення до суду, оскільки попередній графік втратив силу з дня підписання нового Графіка. Розділом Договору 3 п.3.1-3.5 встановлений порядок погашення кредиту та сплати процентів. Відповідно п.6.1 Договору позичальник зобов`язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти в строки та у порядку встановлені договором. Відповідно до пункту 2.6 Кредитного договору 22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він письмово ознайомлений з інформацією про особу і місце знаходження Кредитора, про умови кредитування та умови забезпечення виконання зобов`язань, що запропоновані кредитором, а також про суму кредиту та послуг з оформлення договорів іпотеки і страхування. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними діючими умовами,що свідчить про те, що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Пунктом 5.3 Договору визначено, що Кредитор зобов`язаний надавати консультації Позичальнику з питань виконання цього договору на його письмову заяву законодавства України, зокрема, п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, доводи позову про те, що позивачу при підписанні договору про надання Кредитного договору 22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року не було повідомлено про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту не відповідає дійсності, адже спростовується змістом договору про надання споживчого кредиту Кредитного договору 22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року. Зокрема судом зі змісту договору також встановлено, що він містить найменування сторін спірного договору, адресу та реквізити банку, відомості про особу, що його підписала від імені банку, реквізити довіреності тощо. Позивач у судовому засіданні не довів, що відповідач не надав йому вищезазначену інформацію, а факт підписання позивачем кредитного договору, який містить положення про ознайомлення письмово з вказаною інформацією, свідчить про отримання позивачем усієї необхідної інформації перед підписанням договору. Посилання ж позивача на те, що вказана інформація їй не надана, не доведено позивачем перед судом належними та допустимими доказами, оскільки не надано доказів звернення позивача з вимогою до відповідача щодо надання йому вищевказаних відомостей в порядку передбаченому п.5.3 Договору. Правила надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою правління НБУ від 10.05.2007 №168 (набрали чинності 6.06.2007), зобов`язують банки надавати детальну інформацію про сукупну вартість кредиту або в кредитному договорі, або додатку до нього. Тобто вона необов`язково має бути викладена як окремий документ. Спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; [PERSON] на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: періоду надання кредиту (п.1.7), розміру процентної ставки (п.1.4), порядку нарахування відсотків (п.3.1,3.2), переліку, розміру й бази розрахунку неустойки(пені) (п. п.9.1); періоду внесення платежів (Додаток до кредитного договору), відповідальність за порушення умов договору (п.9.2,9.3). Враховуючи зміст наведених пунктів кредитного договору, [PERSON] з моменту підписання цього договору була обізнана щодо оплатності кредиту, свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту. Додатком до Договору про внесення змін до кредитного договору визначено розмір щомісячних платежів як за тілом кредиту, так і в розрізі процентів. Таким чином, позивач була проінформована про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, у зв`язку із чим не можна визнати кредитний договір недійсним . Відповідно до ст. 3,6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Укладаючи вказані договори Позивач була ознайомлена з їх умовами, змістом та наслідками порушення зобов`язань за цими договорами, про що підтвердила своїм підписом у вищезазначених договорах (п. 2.6., п. 4.1 Договору). Позивач не заперечувала факт укладання вказаних договорів та отримання кредитних коштів за умовами договору, сторони виконували умови кредитного договору, здійснила часткову оплату кредитних коштів, не була позбавлена можливості відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, що визначено частиною другою статті 1056 ЦК України, але таких дій не здійснила. Суд вважає, що підписанням цього договору Позичальник підтвердила, що вона письмово ознайомлена з інформацією про особу і місцезнаходження Кредитора, про умови кредитування та умови договору, що запропоновані Кредитором, а також про сукупну вартість Кредиту та послуг з оформлення договорів кредитного та страхування. Позичальник ним підтверджує свою згоду із зазначеними діючими умовами. При одержані кредиту Позичальник усвідомлює та гарантує, що умови цього договору для нього є зрозумілими та відповідають його інтересам. Позичальник не знаходиться під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості або тяжких для нього обставин. Вказана позиція суду відповідає Постанові Верховний Суду від 14.06.2018 справа № 521/9526/15). На думку суду не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що її введено в оману щодо реальної відсоткової ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, є безпідставними та спростовуються вище проаналізованими умовами Договору та умовами Договорів про внесення змін до Кредитного договору № 24.075-038/07-СК від 22.10.2007, з яких чітко вбачається, на останній сторінці, в колонці умови надання кредиту, про реальну відсоткову ставку, абсолютне значення подорожчання кредиту, інформація Позивачу роз`яснена та відома, про що свідчить її особистий підпис. Тобто, Позивач під час укладання кредитного договору та договорів про внесення змін №№1,2,3,4 розуміла природу кредитного договору та виконувала його, починаючи з жовтня 2007 року. Посилання Позивача на те, що договори укладені між сторонами з використанням Відповідачем нечесної підприємницької практики та що Позивача при укладенні вказаних договорів було введено в оману, є без підставними та не доведеними. При укладенні спірних правочинів сторони погодили їх умови, а Позивач, підписуючи вказані договори, засвідчила, що надана їй Відповідачем інформація є повною, доступною, достовірною. Питання про розірвання кредитного договору Позивач не порушувала, виконувала його умови та сплачувала кредитні кошти, тобто визнала умови договору. Крім того відповідно до положень п. 7.1. Кредитного договору позичальник має право відмовитися від одержання Кредиту в повному обсязі до дня видачі Кредиту, за п. 7.2. Договору - позичальник має право достроково повернути наданий кредит на умовах встановлених Кредитним договором, що спростовує твердження Позивача про відсутність у Кредитному договорі умови щодо дострокового розірвання договору та права достроково повернути кредит, що є на думку [PERSON] порушенням положення ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Не обґрунтованими на думку суду є твердження Позивача, що положення Кредитного договору порушують вимоги п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: порядок зміни і припинення дії договору. Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору, зміни, додатки та доповнення до цього Договору оформляються в письмовій формі додатковою угодою Сторін і є його невід`ємною частиною. Згідно з положеннями п. 10.4. Кредитного договору, Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до дати повного погашення Позичальником заборгованості (заборгованість за сумою основного боргу, нараховані Проценти за користування Кредитом, комісії, штрафи та пені) а також відшкодування інших витрат та збитків, понесених Кредитором в результаті неналежного виконання своїх обов`язків Позичальником. Отже, положення Кредитного договору від 04.07.2008 № 22.94/08-КЛ містять передбачені п. 8 ч. 2 ст. б Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови, про що свідчать п. п. 10.1. та 10.4. вказаного Договору, а тому твердження Позивача 1 про порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» при укладенні оспорюваного Договору є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються умовами Кредитного договору. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 12.12.2018 справа №444/484/15-ц, провадження №61-10156св18. За положеннями ч.5 ст.11, чч.1, 2, 5, 7 ст.18 закону «Про захист прав споживачів», до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо, всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Відповідно до п.3.6 вищезгаданих правил банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк учиняє на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо) Зважаючи на вищевказані положення Закону посилання позивача що умови Договору передбачені п. 4.4, п.4.5, розділу 4; розділлами 7 та 8 та Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору щодо підвищення процентної ставки за певних умов невиконання умов договору(п. 1.4, п.6.3-6.9,6.19), п. 3.8 - додавання прострочення заборгованості по кредиту на 01.10.2010 року до суми кредиту, п.8.1- право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості, п.8.6 - право кредитора ініціювати перегляд та зміну розміру процентної ставки протягом строку дії Договору, п.8.6 - приймати рішення про зміну процентної ставки, п.9.1 - підписання договору, є дискримінаційним для Позичальника і тому повинні бути визнані судом недійсними не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними обґрунтуваннями, так як не передбачають змін в будь-яких витратах за договором. Оскільки судом встановлено, що вищевказані положення укладених між сторонами Договорів не є несправедливими, не суперечать принципу добросовісності, не мають істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища позивача як споживача кредитних послуг та зважаючи, що питання про розірвання кредитного договору позичальник не порушувала, виконувала його умови та сплачувала кредитні кошти, тобто визнала умови договору, тому суд не знаходить підстав для визнання їх недійсними. Що узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного суду України від 21.03.2018 у справі №405/2823/15-ц. Суд також не може погодитися з твердженнями позивача, що результати судово-економічної - експертизи №84-09/17 від 12.09.2017 року, яким встановлено, що встановлені порушення щодо несвоєчасного зарахування сплачених коштів на погашення кредиту призвело до збільшення заборгованості за кредитним договором за період з липня 2008 року по 23.08.2013 року на 102324,72 грн., у випадку застосування підвищеної ставки процентів 110471 грн. 69 коп.(а.с.202-231 т.11) та судово-економічної експертизи №5104/15-15 від 31.08.2015, якою встановлено що загальна сума грошового зобов`язання по спірному договору після укладення договору про внесення змін №1 до від 01.10.2010 року та змін №4 від 29.12.2011 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04.07.2008 року збільшилася на загальну суму 59250 грн.96 коп.(а.с.117-125 т.7), є беззаперечним доказом недійсності оспорюваного Договору та самі по собі не можуть слугувати підставою для визнання недійсними оспорюваних правочинів, оскільки такі посилання позивача стосуються правильності розрахунку кредитної заборгованості, а не дійсності правочину, на підставі якого виникли правовідносини між сторонами. Що відповідає позиції викладеній в постанові Верховного суду від 14.06.2018 у справі №521/9526/16-ц. Суд вважає неналежним доказом висновок судово економічної експертизи №102-06/18 від 26.06.2018 року відповідно до якого реальна процентна ставка за кредитним договором №22.94/08-КЛ від 04.07.2008 року на момент укладення договору визначена без урахування супутніх послуг-25,67 %, з урахуванням супутніх послуг 31,08 % абсолютне значення подорожчання Кредиту (сукупна вартість кредиту) становить 3528903,61грн., зважаючи на пояснення експерта В.П. Бондар наданими в суді щодо допущення арифметичної помилки при проведенні експертного дослідження в наслідок чого дані викладені у висновку не відповідаю фактичним обставинам які були встановлені експертом. Також суд не може взяти до уваги висновок судово-економічної експертизи №102-10/18 від 05.10.2018 року, оскільки зі змісту експертного дослідження не вбачаються підстави його проведення, та враховуючи, положення ЦПК України та ЗУ «Про судову експертизу» не містять поняття «відкорегований висновок» (а.с.121-146 т.13, а.с.148-173 т.14) . Посилання представника позивача [PERSON] на те, що суд безпідставно відхилив клопотання про виклик для дотипу в якості свідка в. о. Генерального директора ТОВ «Бюро економіко -правових експертиз» М. І. Тимофієва що унеможливило встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не заслуговують на увагу, оскільки обставини які мав намір які з`ясувати представник у свідка ( ( щодо порядку передання в експертій установі матеріалів для проведення експертизи) виходять за межі предмету доказування по даному спору. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги про визнанн недійсним кредитного договору (не відновлювана кредитна лінія) №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №1 від 01.10.2010 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №2 від 23березня 2011 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №3 від 15 вересня 2011 до кредитного договору№22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №4 від 29 грудня 2011 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] та визнання деяких пунктів цього договору дискримінаційними, є необґрунтованими і задоволені бути не можуть. Щодо заявлених позовних вимог про визнання недійсним Договору наступної іпотеки 22.94/08-ДІ від 04.07.2008. який був укладений між МП «Мрія» (правонаступник ТОВ «Пермус»)на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №22.94/08-КА від 04.07.2008 року суд зазначає наступне. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, а іпотечний договір має похідний характер від Кредитного договору, то відмова в задоволенні вимог про визнання Кредитного договору недійсним є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог визнання недійсним Договору наступної іпотеки 22.94/08-ДІ від 04.07.2008, який був укладений на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №22.94/08-КЛ від 04.07.2008 року. Вирішуючи заяву відповідача про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог в наслідок спливу позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року у справі № 6-33530ск15 з урахуванням указаних положень законодавства щодо строку позовної давності, перш ніж застосовувати позовну давність, судам необхідно з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого останній звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності. Оскільки судом відмовлено в позові з підстав його необґрунтованості, порушення прав позивача не доведено, заява відповідача про застосування до заявлених позовних вимог положень ч. 4 ст. 267 ЦК України та відмови в позові у зв`язку зі спливом позовної давності задоволенню не підлягає., У зв`язку з відмовою в задоволенні вимоги про визнання недійсним кредитного договору (не відновлювана кредитна лінія) №22.94/08-Кл від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №1 від 01.10.2010 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №2 від 23 березня 2011 року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №3 від 15 вересня 2011 до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року, договору про внесення змін №4 від 29 грудня 2011року до кредитного договору №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] , вимога зобов`язати застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобов`язання позивача сплачувати Позикодавцю щомісячно 5833,40 грн. в рахунок погашення кредиту протягом 120 місяців та зобов`язати відповідача повернути іпотечне майно його власнику також задоволенню не підлягає, оскільки залежить від задоволення первісної вимоги про визнання недійсним кредитного договору (не відновлювана кредитна лінія) №22.94/08-КЛ від 04 липня 2008 року. Відповідно до положень ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. В зв`язку з відмовою в задоволені позову заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду від 15.11.2017 року у виді арешту на нежитлове приміщення1 по [ADDRESS] загальною площею 269,кв.м., підлягають скасуванню після набранням рішення суду законної сили.

Outcome: dismissed