Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

\~Позивач АТ "ПУМБ" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №GP-5252425 від 16.10.2013 року в розмірі 128\~000 грн., зазначивши в обґрунтування позовних вимог,\~ що 16.10.2013 року між ПрАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір №GР -5252425, за яким останній видано кредит у сумі 55164,2 грн. 19.07.2016 року ПрАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПрАТ «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПрАТ «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою та Статутом. На баланс ПрАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПрАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за вказаним вище кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Вказав, що відповідач, не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.07.2019 року складає 128 000 грн., з якої: 22 162,61 грн. - заборгованість за кредитом; 718,64 грн. - заборгованість процентами; 29933,51 грн. - заборгованість за комісією; 75185,24 грн. - штрафні санкції. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №GP-5252425 від 16.10.2013 року в розмірі 128\~000 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Представником позивача АТ "ПУМБ" Фацул Т.В. (діє на підставі довіреності від 05 липня 2019 року) в судове засідання подано заяву, яка зареєстрована судом 24.10.2019 року за вх. № 4452 про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шепеленко А.О. (діє на підставі ордеру серії КР № 141846 від 24.10.2019 року) в судовому засіданні просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, з підстав їх необґрунтованості, вказавши при цьому, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки не повідомив про наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором №GP-5252425 від 16.10.2013 року, за яким було відкрито виконавче провадження, та в рамках якого з відповідача [PERSON] було стягнено близько 24\~800,72 грн., в подальшому вказаний виконавчий напис був скасований рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.08.2019 року (справа №405/3416/19). Крім того, підтримала поданий відзив на позовну заяву, за яким надана позивачем «Виписка з рахунку» не містить в собі обов`язкових реквізитів, передбачених п.5.5 Положення № 254, а тому не може бути розцінена як доказ, що підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором. Окрім того, посилання позивача на збільшену позовну давність щодо сплати неустойки є також необґрунтованими, оскільки, надані Банком Загальні умови договорів кредитування не містять в собі підпису позичальника, а лише завірені печаткою та штампом банку. Підпис позичальника міститься лише не останньому аркуші загальних умов, який, в свою чергу, не містить в собі інформації про збільшену позовну давність чи порядок нарахування штрафних санкцій. В кредитному договорі від 16 жовтня 2013 року, який підписаний сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути комісію та штрафні санкції. Також позивачем заявлено про стягнення заборгованості за комісією в сумі 29\~933, 51 грн., яка є незаконною, так як позивач, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу, тобто позивач нарахував комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме: за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. З огляду на викладене та безпідставність позову, просила відмовити позивачу в позові в повному обсязі. Заслухавши представника відповідача, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.10.2013 року ПрАТ «Банк Ренесанс Капітал» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) підписано Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, за умовами якого (п. 2.1.) Банк надає позичальнику кредит з метою та у сумі кредиту, вказаній в Пропозиції, й в порядку, передбаченому цим Розділом, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку разову комісію, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом та комісії використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору та повертати кредит банку частинами у сумах та терміни, визначені у Графіку платежів, але в будь-якому випадку не пізніше останнього дня строку кредиту, зазначеного в пропозиції. Також, вбачається, що 16.10.2013 року [PERSON] (Позичальник) підписала Пропозицію укласти договори (оферта) у відповідності до чинних Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку, які разом з Умовами є невід`ємною частиною цієї Пропозиції та становлять кредитний договір № GP-5252425, за якою просила укласти з нею Договір страхування та надати їй кредит. Згідно з умовами наведеної вище Пропозиції Банк (ПАТ «Банк Ренесанс Капітал») зобов`язався надати Позичальнику ( [PERSON] ) кредит в сумі 35 174, 57 грн., у тому числі на загальні споживчі цілі в розмірі 30\~747,57 грн. та в оплату договору страхування 4427 грн. 57 коп. Розмір комісії за обслуговування кредиту 2,30%, розмір процентної ставки річних 2%. Спосіб надання кредиту: шляхом перерахування на рахунок Позичальника за реквізитами у його заяві. Строк кредиту та договору страхування становить 60 місяців, тобто згідно графіку платежів до 17.10.2018 року. Судом також встановлено, що позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк», є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» (повне найменування) і АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» (скорочене найменування), в результаті реорганізації АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» шляхом приєднання до Банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку (протокол №68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» (рішення №2 від 14 березня 2015 року), що підтверджується Статутом акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів (Протокол №80 від 27.11.2018 року). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Нормами ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які врегульовані нормами Глави 71 ЦК України. Судом також встановлено, що згідно письмової вимоги (Повідомлення) за вих. № 335 від 23.05.2017 року АТ «ПУМБ», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал» повідомив [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором №GP-5252425, укладеним між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», яка станом на 23.05.2017 року становила 57\~774,47 грн. та необхідність виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а саме: погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 57\~774,47 грн. в строк до 30.05.2017 року. Згідно списку № 150-1705262232-49 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ЦОКК 5 КМД ПАТ «Укрпошта», зазначена письмова вимога (повідомлення) направлена [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про стан та історію заборгованості [PERSON] за кредитним договором №GP - 5252425 від 17.10.2013 року, [PERSON] за період з 18.11.2013 року по 20.10.2015 року внесено кошти на погашення кредиту в розмірі 13\~069,61 грн., на погашення процентів в розмірі 1\~111,39 грн. та на погашення комісії в розмірі 19\~160,11 грн., всього, в розмірі 33\~341,11 грн. Непогашена заборгованість за період з 17.10.2015 року по 12.07.2019 року складається з 22 104,96 грн. - заборгованість за кредитом; 718,80 грн. - заборгованість за процентами; 29 380,86 грн. - заборгованість за комісією, а також 75185,24 грн. неустойка, а всього 128\~000,00 грн. За правилами частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами статті 526 К України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до статті 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаного нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Із виписки з рахунку [PERSON] , за кредитним договором №GP - 5252425 від 16.10.2013 року, вбачається, що станом на 23.07.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 128 000 грн., з якої: 22 162,61 грн. - заборгованість за кредитом; 718,64 грн. прострочена заборгованість за процентами; 29933,51 грн. прострочена заборгованість за комісією; 75 185,24 грн. неустойка за порушення зобов`язань по кредиту та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. В той же час, судом встановлено, та не спростовано позивачем, що 12 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3661, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка є боржником за кредитним договором №GP - 5252425 від 16.10.2013 року, укладеним нею із ПрАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПрАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», заборгованість за кредитним договором №GP - 5252425 від 16.10.2013 року. У виконавчому написі значиться, що строк платежу за кредитним договором №GP - 5252425 від 16.10.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.06.2016 року по 29.06.2017 року. Сума заборгованості складає 58\~771 грн. 60 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 20\~796,54 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 26\~728,72 грн.; прострочена заборгованість за процентами становить 1\~190,49 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9725 грн. 66 коп.; строкова заборгованість за комісією становить 323,52 грн.; строкова заборгованість за процентами становить 6,67 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача ПрАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в розмірі 600,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника [PERSON] на користь ПрАТ ПрАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» складає 57\~371 грн. 60 коп. Судом також встановлено, що відповідно до звіту Головного управління Пенсійного фонду України про здійснені відрахування та виплати за вих. № 479/04-02 від 30.10.2019 року з [PERSON] на підставі постанови приватного виконавця Золотарьової Т.В. від 15.01.2018 року (виконавче провадження №55261848) був стягнутий борг за період березень, 2018 року по жовтень, 2019 року в розмірі 20% від доходів, сума відрахувань на 01.11.2019 року складає 8282,20 грн., залишок відрахувань на 01.11.2019 року складає 57\~326 грн. 56 коп. Крім того, як вбачається з довідки КЗ «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру ІІ рівня» № 107 від 01.11.2019 року про відрахування з заробітної плати на підставі виконавчого напису №3661 від 12.07.2017 року, лист № 85 від 15.01.2018 року у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 65\~608 грн. 76 коп., з заробітної плати [PERSON] було утримано за період з січня, 2018 року по грудень 2018 року (включно) сума боргу в розмірі 9796 грн. 71 коп., за період з січня, 2019 року по вересень, 2019 року, - в розмірі 6\~721 грн. 81 коп. При цьому, суд зауважує, що зазначений виконавчий напис № 3661 від 12.07.2017 року в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, на час подання (05 серпня 2019 року) позовної заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №GP-5252425 від 16.10.2013 року в розмірі 128\~000 грн., не визнавався. Крім того, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2019 року (справа № 405/3416/19), яке набрало законної сили 28 жовтня 2019 року задоволено позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна; приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 3661 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 58\~771 грн. 60 коп. за кредитним договором № GP - 5252425 від 16 жовтня 2013 року, поряд з цим, питання щодо повернення стягнутих за зазначеним виконавчим написом коштів не вирішувалося. Таким чином, з зазначеного слідує, що в період з 01.02.2018 року по день набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2019 року (справа № 405/3416/19) з пенсії та заробітної плати відповідача на підставі зазначеного виконавчого напису проводилися відрахування на користь позивача на погашення заборгованості за кредитним договором № GP - 5252425 від 16 жовтня 2013 року. Проте, жодних відомостей про це позивачем не надано. У зв`язку з наведеним, оскільки спір, що виник між сторонами по зазначеному кредитному договору був вирішений в позасудовому порядку (на час подання позовної заяви у справі № 405/5834/19), сума заборгованості за яким (кредитним договором) стягувалася з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ "ПУМБ" за виконавчим написом нотаріуса, суд дійшов до висновку, що у разі задоволення зазначеного позову може відбутися подвійне стягнення за кредитним договором №GP - 5252425 від 16.10.2013 року. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що розрахунок боргу повинен ґрунтуватися на умовах договору передусім щодо динаміки платежів за договором і їх зарахуванні на погашення складових боргу, що має ключове значення в контексті обґрунтованості розрахунку та визначення предмету стягнення (в даному випадку - предмету позову). Разом з тим, у розрахунку має бути відсутня сума заборгованості, яка вже стягнута (стягується) за іншим виконавчим документом. Відповідно до вимог ст.ст.\~76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~визначено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, від 10.02.2010). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відтак, обов`язок доведення наявності у боржника заборгованості та її розмір покладається на кредитора, який звертається до суду за захистом свого порушеного права - стягнення заборгованості, звернення стягнення тощо. З огляду на викладене, а також враховуючи, що позивачем у справі не доведена належними та допустимими доказами сума заборгованості, яку він просить стягнути з відповідача, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з цих підстав. Відповідно до ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що в задоволенні позову позивачу було відмовлено, судом не вбачається підстав для стягнення з відповідача сплаченого позивачем при пред`явленні позову до суду судового збору, на підставі чого понесені позивачем витрати по справі слід залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed