Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначив, що згідно з п.1.1 Розділу 1 Типового договору №2 про тимчасову передачу повноважень щодо управління та утримання будинку (комплексу, або його частини) та прибудинкової території від 01.08.2016 року, що укладений між Комунальним підприємством «ЖИЛСЕРВІС-9 ДМР (Балансоутримувач) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42», предметом Договору є передача повноважень щодо управління неподільним та загальним майном житлового будинку (комплексі, або його частини) та забезпечення належної експлуатації і надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від Балансоутримувача до ОСББ, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42» від 23.12.2017 року, вирішили: з 01.02.2018 року прийняти тариф вартості утримання будинку та прибудинкової території першого та другого поверху - 2,65 грн. м2, 3-9 поверху - 2,99 грн. м2. Згідно з рішенням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42» від 25.12.2018 року, вирішили: з 01.01.2019 року прийняти тариф вартості утримання будинку та прибудинкової території першого та другого поверху -4,03 грн. м2, 3-9 поверху - 4,51 грн. м2. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №253017680, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Однак, у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем по сплаті членських внесків у розмірі 10370,06 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 402,06, а також трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 303,50 грн., яку позивач разом із судовими витратами просив стягнути на його користь. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій просив справу розглянути за його відсутності, також зазначив, що відповідачем, після подачі позовної заяви внесено 2000,00 гривень у рахунок погашення заборгованості. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, у якій просила суд справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Крім цього, зазначила, що нею було внесено 2000,00 гривень у рахунок погашення заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з п.1.1 Розділу 1 Типового договору №2 про тимчасову передачу повноважень щодо управління та утримання будинку (комплексу, або його частини) та прибудинкової території від 01.08.2016 року, що укладений між Комунальним підприємством «ЖИЛСЕРВІС-9 ДМР (Балансоутримувач) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42», предметом Договору є передача повноважень щодо управління неподільним та загальним майном житлового будинку (комплексі, або його частини) та забезпечення належної експлуатації і надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від Балансоутримувача до ОСББ, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідно до рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42» від 23.12.2017 року, вирішили: з 01.02.2018 року прийняти тариф вартості утримання будинку та прибудинкової території першого та другого поверху - 2,65 грн. м2, 3-9 поверху - 2,99 грн. м2. Згідно з рішенням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42» від 25.12.2018 року, вирішили: з 01.01.2019 року прийняти тариф вартості утримання будинку та прибудинкової території першого та другого поверху -4,03грн. м2, 3-9 поверху - 4,51 грн. м2. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №253017680, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.37-39). Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на\~Конституції України\~і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього\~Закону\~та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно зі\~статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України "Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Згідно із\~статтею 4 Закону України "Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до\~статті 10 Закону України "Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6\~статті 13 Закону України "Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Частиною 1\~статті 20 вказаного Закону\~встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із\~статтею 22 Закону України "Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Частина 3\~статті 23 цього Закону України "Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку\~(далі - ОСББ), однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Відповідно до положень\~ст. 322 Цивільного кодексу України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.68 Житлового кодексу Української РСР\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно\~ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 року N 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Таким чином, у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті членських внесків за період з квітня 2018 року по березень 2021 року (включно) у розмірі 10370,06 гривень, вказана заборгованість підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком (а.с.46). Суд враховує, що після відкриття провадження у справі відповідачем [PERSON] було сплачено 2000,00 гривень у рахунок погашення заборгованості по сплаті членських внесків, що також підтверджено представником позивача у відповідній заяві. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті коштів за оплату житлово-комунальних послуг, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON] на його користь втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 402,06 грн., а також 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 303,50 грн., нарахованої за період з квітня 2018 року по березень 2021 року (включно). Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги та стягнути із [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарна 42» 8370,06 грн. заборгованості по сплаті членських внесків, 402,06 грн. інфляційних витрат, 303,50 грн. три відсотки річних. Відповідно до ч. 1. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України) Відповідно до частин 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При\~цьому\~необхідно враховувати, що\~склад\~та\~розмір витрат, пов`язаних\~з\~оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування\~у\~справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При зверненні з даним позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідача 3400,00 грн. витрат за надану правничу допомогу адвоката, в той же час до матеріалів справи не долучено укладеного між стороною позивача та його представником договору про надання правової допомоги, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Вказані витрати не підтверджені належними фінансовими документами. Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial