Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 9.07.2018 року звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що проживає в багатоквартирному житловому будинку з централізованим опаленням, який розташований на території обслуговування ЛКП «Залізничнетеплоенерго». Облік послуги з централізованого теплопостачання, яка надається, здійснюється квартирним приладом обліку теплової енергії.Міжповірочний період для зазначеного приладу визначений один раз на чотири роки. Оскільки прилад був встановлений у 2008 році то остання повірка приладу проводилась у 2013 році, за рахунок коштів позивача. Відповідно до зазначеного свідоцтва, чергова повірка лічильника повинна була відбутися до 01 жовтня 2017 року за рахунок уже сплачених відповідачу коштів, оскільки зазначена послуга до 13.06.2018р. входила до складу тарифу на централізоване опалення і була сплачена ним, але за невідомих причин відповідачем не була проведена. По закінченню опалювального періоду він звертався з проханням провести повірку теплового лічильника, на що отримав відповідь в якій зазначалося, що йому до початку опалювального сезону, за власний рахунок, необхідно забезпечити повірку, опломбування розподільчого обліку теплової енергії, а у випадку не проведення такої нарахування буде проводитись згідно затвердженої методики. Вважає, що порушуються вимоги закону Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та його права, визначені умовами договору та Законом України «Про захист прав споживача». Просить суд дії відповідача шодо відмови в проведенні періодичної повірки приладу обліку теплової енергії визнати протиправними та такими що порушують його права, як споживача комунальних послуг, зобовьязати Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» повірку приладу обліку теплової енергії квартири [ADDRESS] провести за кошти підприємства, сплачених йому в складі тарифу на централізоване опалення., а виконання покладеного на ЛКП «Залізничнетеплоенерго» зобовьязання взяти на контроль. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги, зазначив, що оплату за отримання послуг у період опалювального сезону у 2017- 2018 рр. він здійснював відповідно до показників лічильника, іншого від нього відповідач не вимагав. Як будуть здійснюватись нарахування відповідачем у найближчий опалювальний сезон йому невідомо. Представник відповідача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» в судове засідання не зьявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якій заначив, що позовні вимоги не визнає, просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до наступного. Суд вважає, що відносини , які виникли між позивачем та відповідачем регулються Закононом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", а не Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Відповідно до п.12 ст.1 Закону України " Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання від 22.06.2017 року визначено, що приладом-розподілювачем теплової енергії, є прилад або комплекс обладнання та матеріалів до них, що встановлюється на опалювальному приладі системи опалення будівлі та використовується для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку та відповідає вимогам, визначеним методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Сторонами не заперечувалось, що на абонентському обліку перебувать квартирні засоби будинку по [ADDRESS]. Як вбачається з відзиву відповідача у будинку позивача за адресою [ADDRESS], прилад- розподілювач теплової енергії не встановлений, а встановлений квартирний вузол розподільного обліку теплової енергії на централізоване опалення. Згідно до абз.1 ч. 2 ст. 6 Закону обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором або законом. Повірка вузла обліку кваліфікується як обслуговування вузла обліку згідно Закону, та здійснюється за рахунок саме власників таких вузлів обліку. З огляду на зазначене суд вважає, що вимоги позивача про покладення витрат на підприємство щодо повірки приладу обліку теплової енергії є безпідставними. Суд також враховує, що відповідач ЛКП "Залізничнетеплоенерго" є виконавцем послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії " з 01.07.2014 р. Крім того , як вбачається з додатку 77 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року № 1171( у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09 червня 2016 року № 1101) послуга з приводу повірки лічильника не входить до до складу тарифу на централізоване опалення, а тому доводи позивача є необгрунтованими. Суд також звертає увагу на те, що відповідач приймає оплату за надання послуг від позивача відповідно до наданих тим даних показників лічильника, а будь яких вимог щодо перерахування плати за встановленими тарифами відповідач до позивача не висуває. Тобто спір між сторонами щодо розміру оплати послуг відсутній. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та такі, що підлягають відмові в повному обсязі.

Outcome: dismissed