Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС головного управління юстиції Миколаївської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20142804 від 08.07.2010 року квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності належить [PERSON] Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник Управління ДВС ГТУЮ у Миколаївській області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник ПАТ "ОТП Банк" надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 13 березня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений договір наступної іпотеки № РМ-SME403/003/2008/2 (майнова порука). Згідно п.1.1 Іпотеки, вказано, що для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його боргових зобов'язань. Згідно п. 3.1 Іпотеки, предметом Іпотеки за цим Договором є двокімнатна квартира [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві приватної форми власності, що підтверджується договором обміну квартир б/н, від 23.03.2004 року, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1220, та зареєстроване Миколаївським МБТІ 06.05.2004 року, номер запису: 19294 в книзі:114, реєстраційний номер 5035794 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3511527 від 06.05.2004 року). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на вищевказане майно накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 20142804 від 08.07.2010 року, підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Миколаївській області. Згідно повідомлення відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 11.03.2016 року, про відсутність можливості надати матеріали виконавчого провадження (ВП №20142804 від 08.07.2010 року), оскільки відповідно до 9.10 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5, вказан матеріали вилучені для знищення зв'язку з закінченням трирічного строку зберігання. За такого у них відсутні правові підстави для зняття арешту з квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 ст. 60 цього Закону зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі),якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене вище та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи те, що виконавчий документ повернуто, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування арешту майна, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає необхідним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення цього майна з-під арешту. Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суддя,-

Outcome: approved