Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів, скасування Протоколу комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 1512 від 23 листопада 2016 року та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що 23 листопада 2016 року представниками відповідача був складений акт про порушення правил користування електричною енергією в зв'язку з використанням електроенергії та самовільним підключенням електроустановок до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника. На засіданні комісії відповідача був розглянутий вказаний акт та протоколом від 23 листопада 2016 року була нарахована сума збитків в розмірі 41890,74 грн., із яким позивач не погоджується, посилаючись на порушення відповідачем пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357, щодо не своєчасного повідомлення споживача про дату та час засідання комісії. Просив визнати недійсним протокол засідання комісії РЕС по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення. Зазначив також, що він є людиною похилого віку, ветеран війни, має дуже слабке здоров'я, переніс інфаркт та йому протипоказані нервові стреси. Внаслідок протиправних дій представників відповідача, стан його здоров'я значно погіршився, він вимушений був звертатись до лікувального закладу. Просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що квартира [ADDRESS] в М.Маріуполі в 1987 році була виділена його родині Маріупольським міськвиконкомом та на час заселення, всі електричні розетки були встановлені згідно проекту будинку і жодних змін у електричній проводці квартири ним не виконувалось. Утому числі і щодо розетки на кухні, що призначається для кухонної плитки. Під час перевірки лічильника, монтери також здійснили огляд конкретної розетки із заземленням для газової плити та виявлено, що через цю розетку не обліковується спожита електроенергія. На підставі цього було складено Акт комісії ДТЕК № 210199 від 03 листопада 2016 року. На комісію по розгляду даного акту його ніхто не викликав, і без його участі, було складено Протокол комісії від 23 листопада 2016 року. Крім того, зазначив, що згідно акту ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя встановлено, що спірна розетка на кухні встановлена за часи будівництва будинку згідно проектної документації та призначена для кухонної плит, електропроводка в квартирі стандартна, жодних змін у електропроводку квартири не вносилось. Між тим, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» жодного разу планові повірки не проводились, але знімалися показання лічильника, здійснювався його огляд і жодних порушень виявлено не було. Також підтримав позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. Представник відповідача Кабанова Л.О., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та зазначила, що акт від 03 листопада 2016 року складений відповідно до діючих нормативних актів. На підставі зазначеного акту визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії внаслідок порушення, на загальну суму 41890,74 грн., яку до теперішнього часу відповідачем не сплачено. Свої заперечення проти позову виклала в письмовій формі та долучила до матеріалів справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, даючи оцінку запереченням відповідача та доводам позивача, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із частиною 2 статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва по право власності на житло від 24 березня 1998 року, квартира [ADDRESS] в М.Маріуполі належить позивачу по справі [PERSON]. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України "Про електроенергетику", "Правилами користування електричною енергією для населення" (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року, "Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією", затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Судом встановлено, що ПАТ «Донецькобленерго» постачає електричну енергію у вказаний будинок. Між сторонами склалися договірні відносини, постачання споживачу електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією від 07 жовтня 2013 року. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Крім того, статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. 03 листопада 2016 року при перевірці представниками ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" виконання вимог Закону України "Про електроенергетику" квартири [ADDRESS] виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, що виразилось у самовільному підключенні електричних установок до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, виявити яке представниками енергопостачальника при проведені контрольного огляду не мали можливості та підключення додаткового вступного нульового проводу прихованою електропроводкою поза електролічильником для живлення струмоприймачів. Електроенергія споживається, електролічильником не обліковується. За цим фактом було складно акт № 210199 від 03 листопада 2016 року про порушення Правил використання електричної енергії, який був підписаний трьома представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та позивач, який зауважив, що він отримав квартиру з такою розеткою, а переноску підключав його син. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Проте, судом встановлено, що на теперішній час позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану, але не враховану електричну енергію до суду не заявлені, а надані позивачем акт ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя та квитанції про сплату послуг, наданих ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», не можуть бути прийняті судом як підстави для скасування оскаржуваного позивачем Протоколу комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» №1512 від 23 листопада 2016 року. Питання щодо визнання незаконним та скасування самого акту про порушення № 210199 позивачем не ставиться. З цього суд дійшов висновку про те, що зазначений протокол комісії складені з дотриманням встановленого порядку та проведений розрахунок збитків виконаний за формулою, передбаченою Методикою та існуючими правилами. Діючим законодавством не передбачено можливості визнання подібного протоколу недійсним. Згідно зі ст. 57 ЦПК України зазначений протокол є лише доказом, який у разі виникнення спору оцінюється судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в розмірі 50000 грн. задоволенню не підлягають в зв'язку із відмовою в задоволенні основних позовних вимог.

Outcome: dismissed