Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме те, що договір купівлі-продажу квартири під номером [ADDRESS] , посвідчений 01 липня 2008 року приватним нотаріусом Кондратьєвим В.Ю. за реєстром № 1372 та договір купівлі-продажу гаража, загальною площею 18,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 01 липня 2008 року приватним нотаріусом Кондратьєвим В.Ю. за реєстром № 1374 на ім`я [PERSON] належали [PERSON] , померлому [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] .На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із квартири під номером [ADDRESS] та будівлі гаража, площею 18,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Він являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, спадщину прийняв шляхом подання заяви до нотаріуса в установлений законом шестимісячний термін після смерті спадкодавця, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Крім нього інших спадкоємців немає, особи, з якою його батько проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, також немає. На даний час він звернувся до державного нотаріуса з метою оформлення спадкового майна. Однак, при вивченні документів нотаріусом було виявлено невідповідність у прізвищі померлого, так як у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а в правовстановлюючих документах на спадкове майно - договорах купівлі-продажу, його прізвище вказано « [PERSON] ». Вказує, що правильне родове прізвище його батька « [PERSON] », про що на усному прийомі в Козятинському відділі ДРАЦС йому це було підтверджено, так як там знаходиться на зберіганні первинний актовий запис про народження його батька. Він не може оформити свої спадкові права після померлого батька, так як прізвище, що зазначене в документах не збігається з прізвищем, зазначеним в свідоцтві про смерть батька та в його свідоцтві про народження. А тому він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.03.2021 відкрито провадження у вказаній справі та справу призначено до розгляду. Витребувано з Козятинської державної нотаріальної контори копію спадкової справи та з Козятинського відділу ДРАЦС (за клопотанням заявника) копію первинного актового запису про народження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній. Вказав, що за життя його батько мав прізвище « [PERSON] » та надав на підтвердження вказаної обставини копію паспорта батька. Договори купівлі-продажу нерухомого майна були вчинені від імені [PERSON] .. Однак після його смерті, коли він звернувся до нотаріуса щоб оформити спадщину, йому було відмовлено, оскільки у свідоцтві про смерть його батька було зазначено " [PERSON] ", а він,- його син, має прізвище " [PERSON] ", тоюто наявні розбіжності у прізвищі сина та покійного батька. Йому було рекомендовано звернутись до органів ДРАЦС, щоб отримати свідоцтво про смерть батька, де записано було б прізвище " [PERSON] ". Заявником так і було зроблено. Він пояснив, що звершувся до співробітника ДРАЦС, який у короткий проміжок часу, без будь-яких з`ясувань обставин, видав йому інше свідоцтво про смерть його батька на ім`я " [PERSON] ". Однак проблемне питання вирішено не було, оскільки після отримання такого свідоцтва про смерть, наявними стали розбіжності у написанні прізвища його батька у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючих документах - договорах купівлі-продажу нерухомості. Представник заінтересованої особи Козятинської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду. Жодних заяв від міської ради на адресу суду не надходило. Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши письмові докази приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Козятин Вінницької області, в відомостях про батьків зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2010. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Козятин Вінницької області. Батько заявника [PERSON] народився [INFO] , в с. Сокілець Козятинського району Вінницької області, в відомостях про батьків зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується записом акта про народження № 15 від 03.11.1948. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 1999 року вбачається, що він був виданий на прізвище [PERSON] , дата народження: [INFO] , місце народження: с. Сокілець Козятинського району Вінницької області. Батьком заявника за життя було придбано квартиру під номером [ADDRESS] та будівлю гаража, загальною площею 18,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на квартиру за власником [PERSON] підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим 01.07.2008 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Кондратьєвим В.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 1372, Витягом з Державного реєстру правочинів, де вказано номер правочину 2993455 від 01.07.2008 та реєстраційним посвідченням Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 40/2761. Право власності на будівлю гаража за власником [PERSON] підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим 01.07.2008 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Кондратьєвим В.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 1374, Витягом з Державного реєстру правочинів, де вказано номер правочину 2993514 від 01.07.2008 та реєстраційним посвідченням Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 35. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.2017 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . З копії спадкової справи вбачається, що вона заведена [INFO] на майно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] ; 23.02.2018 приватним нотаріусом Козятинського нотаріального округу Свідерською О.В. було надіслано до Козятинської державної нотаріальної контори спадкову справу на [PERSON] . На день смерті померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки ЦНАП Козятинської міської ради Вінницької області від 27.09.2017. [PERSON] в шестимісячний строк після смерті батька [PERSON] звернуся до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Свідерської О.В. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 148/2017, що підтверджується копією спадкової справи, наданою Козятинською державною нотаріальною конторою Вінницької області. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`я, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Звертаючись до суду із вимогою встановити належність договорів купівлі-продажу квартири та будівлі гаража [PERSON] , які були вчинені від імені [PERSON] , заявником були надані документи, згідно яких були встановлені обставини, про які зазначалось вище. Відповідно до ст. ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Так, з наданої заявником [PERSON] копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що він був виданий 23 квітня 1999 року на ім`я [PERSON] . Договори купівлі-продажу нерухомого майна були вчинені від імені [PERSON] 01 липня 2008 року та посвідчені приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Кондратьєвим В.Ю. на підставі паспорта покупця - [PERSON] .. Батько заявника одержав паспорт, де його фамілія була записана " [PERSON] ". Будучи стороною договору купівлі-продажу він мав такий паспорт і фактично вчиняв такі договори від свого імені - [PERSON] . Саме таке ім`я, зокрема, прізвище і зазначено у договорах купівлі-продажу, оскільки саме таке було прізвище батька заявника на момент вчинення вказаних правочинів. Тобто прізвище, зазначене у договорах купівлі- продажу та у документі, який підтверджував особу, що є стороною таких правочинів співпадають, є ідентичними. При цьому суд не бере до уваги посилання заявника на те, що в актовому записі про народження його батька записано його прізвище " [PERSON] ", а тому, саме з огляду на написання прізвища у такому актовому записі слід вважати, що і договори купівлі-продажу були вчинені від імені [PERSON] . Адже укладаючи зазначені договори, докуменом, на підставі якого було встановлено особу покупця, був саме паспорт, а не свідоцтво про народження, оскільки такі договори були вчинені на підставі документа, що посвідчує повнолітню особу, тобто паспорта. Отже, прізвище, ім`я, по батькові, дата народження покупця [PERSON] на момент вчинення договорів були встановлені відповідно до паспорта і зазначені у договорі правильно, і жодних розбіжностей не існувало. Такі розбіжності виникли під час заміни свідоцтва про смерть батька заявника. Як встановлено судом, батько заявника на день смерті мав прізвище " [PERSON] ", у свідоцтві про смерть було зазначено також прізвище " [PERSON] ", однак у повторно виданому свідоцтві про смерть зазначено " [PERSON] ". Тобто помилка міститься саме у повторно виданому свідоцтві про смерть, оскільки воно по написанню прізвища померлої особи не узгоджується з написанням прізвища такої особи у паспорті. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд, зокрема розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд вважає, що в даному випадку вказані положення слід застосовувати у співвідношенні щодо прізвища батька заявника, вказаного у договорах купівлі-продажу з прізвищем, зазначеним у його паспорті, так як право власності на вищевказане нерухоме майно [PERSON] набув, уклавши договори купівлі-продажу, які були посвідчені нотаріусом від імені останнього саме на підставі документа, що посвідчував його особу - паспорта громадянина України, а не на підставі свідоцтва про його народження. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючих документів, виданих на ім`я [PERSON] відсутні, оскільки розбіжностей у написанні прізвища батька заявника у паспорті громадянина України та у договорах купівлі-продажу квартири та будівлі гаража немає, так як у вказаних документах прізвище спадкодавця збігається та значиться як « [PERSON] ». Таким чином, аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed