Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, а саме просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в сумі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на час ухвалення вказаного рішення судом [PERSON] був працевлаштований і отримував регулярний дохід. Проте близько двох років тому він звільнився з постійного місця роботи, з того часу має нерегулярний, мінливий дохід, допустив тривале прострочення зі сплати аліментів, у зв`язку із чим є необхідність у визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач вказує, що на утримання дитини потрібно не менше 10000,00 грн. щомісячно, що включає витрати на харчування, одяг та взуття, лікування та оздоровлення, навчання, комунальні платежі, тощо. Отже вважає, що аліменти в розмірі 5000,00 грн. будуть необхідними і достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її представник подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним. Однак подав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу [PERSON] в заявленному позові про зміну способу стягнення аліментів та не змінювати попередній спосіб сплати аліментів, а саме стягнення 1/3 частини його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої заперечення мотивує тим, що він належним чином виконує рішення суду про сплату аліментів, що підтверджується квитанціями «Приватбанку» та «Укрпошти» про здійснення відповідних грошових переказів. Звертає увагу, що позивач не надає жодного доказу на підтвердження того, що на утримання дитини потрібно не менше 10000,00 грн., не вказує з чого складаються ці витрати. А тому вважає дану суму надуманною та явно завищеною. Крім того стверджує, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 24.10.2003 року Житомирською облдержадміністрацією. Відповідач вказує, що у зв`язку із наведеним у нього проблеми із здоров`ям, він змушений вживати ліки та вітаміни, а також потребує покращеного харчування. Також зазначає, що на його утриманні перебуває також мати, [PERSON] , [INFO] , у якої немає інших дітей окрім нього, а її чоловік, його батько, помер внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки був ліквідатором. Стверджує, що через пенсійний вік мати вже є непрацездатною, також потерпілою від Чорнобильської катастрофи, в силу чого він витрачає значну частину коштів також і на допомогу своїй матері. Відповідач вказує, що в січні 2019 року він влаштувався на роботу до фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаду виконавця робіт та згідно довідки про доходи від 21.03.2019 року № 1 розмір його заробітної плати за повний місяць становив 5000,00 грн. А тому зазначає, що в нього немає можливості сплачувати аліменти повністю, віддаючи всі зароблені кошти, оскільки в такому випадку йому не залишається ні на проживання, ні на допомогу утриманцю. Суд вважає за можливе розглянути справу без учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в таке повторно, в той же час суд враховує, що відповідач висловив свою позицію щодо заявлених позовних вимог у відзиві на позовну заяву. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області області від 19 жовтня 2015 року у справі № 444/1861/15-ц, провадження № 2/444/928/2015 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме сина, [PERSON] , [INFO] , та стягувати такі в користь його матері, [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліттяю. Суд враховує, що дане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому у відповідача існує обов`язок утримувати дитину. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, зокрема сам відповідач у відзиві визнає, що він є працездатним. Враховуючи його молодий вік, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача, [PERSON] , на день ухвалення рішення досягнув п`ять років. Суд враховує, що обов`язок утримувати дітей покладений на обох батьків. Беручи до уваги прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 липня 2019 року становить 1699,00 гривень, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, визначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.10.2015 року у справі № 444/1861/15-ц, провадження № 2/444/928/2015, а саме стягувати з відповідача [PERSON] кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби дитини, буде сприяти гармонійному її розвитку, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стягнення аліментів в більшому розмірі, а саме в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, про що просить позивач у позовних вимогах, буде суперечити зазначеним вище нормам законодавства та, на переконання суду, буде непосильним для відповідача, оскільки останній працюючи, в лютому отримав заробітну плату в розмірі 5000 грн. без вирахування податку з доходів фізичних осіб, а також має на утриманні матір, [PERSON] , яка є особою пенсійного віку, потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] від 19.02.2008 року, копією посвідчення громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії [NUMBER] від 31.03.1994 року. Крім того суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] є також потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 24.10.2009 року, що свідчить про те, що потребує додаткових витрат на лікування. Суд вважає, що на даний момент, виходячи із встановлених обставин під час розгляду справи, розмір аліментів, який просить стягувати позивач є завеликим, необгрунтованим, оскільки нею не доведено жодними доказами, що у відповідача є заробіток, дохід, який дозволить сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 грн. на утримання дитини щомісячно. Також суд звертає увагу позивача, що у разі покращення матеріального становища відповідача, вона буде мати можливість звернутися в суд із позовом про збільшення розміру аліментів. Щодо тверджень відповідача про стягнення аліментів надалі у частці від його доходу, то необхідно відмітити, що стороною відповідача не надано доказів про те, що відповідач працює, отримує стабільний заробіток, оскільки із представленої копії довідки про доходи [PERSON] вбачається, що він працює у фізичної- особи підприємця [PERSON] , в січні його заробітна плата становила 1190 грн. 48 коп., а в лютому 5000,00 грн. Інформації про розмір заробітної плати відповідача в подальшому, а також інформації про те, чи він працює, отримує стабільну заробітну плату з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в подальшому в розмірі 1/3 частини доходу(заробітку) відповідача щомісячно не зможе забезпечити зі сторони батька інтереси дитини на достатньому рівні. Розмір аліментів, а саме 1500,00 грн., про стягнення яких з відповідача прийшов суд до висновку, на переконання суду, є в якійсь мірі балансом інтересів позивача, відповідача та дитини, при цьому саме інтересам дитину надано перевагу, оскільки суд вживає всіх заходів для забезпечення права дитини, а саме [PERSON] , на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд збільшує розмір аліментів починаючи з дати набрання рішенням законної сили, оскільки на день звернення в суд з позовом, як і на день ухвалення даного рішення аліменти з відповідача стягуються відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.10.2015 року у справі № 444/1861/15-ц, провадження № 2/444/928/2015. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial