Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з вищевказаним позовом, вказавши, що між ним та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» в особі Кіровоградського відділення №1 було укладено договір банківського вкладу № 2301100 від 27.09.2013 року на суму 300 дол. США строком по 02.10.2014 року під 11 % річних. Пунктом 3.1.4. договору передбачалося зобов'язання банку повернення вкладу та нарахованих відсотків у день завершення вкладу, а п. 3.4.3 договору передбачав право позивача на отримання вкладу та нарахованих відсотків. Проте, права позивача були порушені банком, оскільки 06.10.2014 року було відмовлено у видачі належних позивачу коштів. Просив зобов'язати банк виплатити йому суму вкладу в розмірі 300 дол. США та нараховані відсотки в сумі 30 дол. США. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги збільшив, просить стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 100 дол. США, 30 дол. США нарахованих відсотків та моральну шкоду в сумі 3000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" в особі начальника Кіровоградського відділення № 1 ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" укладено договір банківського вкладу № 230110 (вклад "Максимальний"), за умовами якого банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 300 дол. США. на депозитний рахунок з процентною ставкою 11% річних на строк з 27.09.2013 року по 02.10.2014 року (а.с. 3-4). Як вбачається з квитанції № 7579 від 27 вересня 2013 року позивачем згідно умов договору внесено на депозитний рахунок відповідача 300 доларів США (а.с. 5). Згідно п. 3.1.3 договору банківського вкладу № 230110 від 27.09.2013 року, банк зобов'язується зберігати вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути вклад в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п. 3.1.4 договору банківського вкладу банк зобов'язується повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення», зазначену у п.2 цього договору, шляхом перерахування на власний поточний рахунок вкладника відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Встановлено, що після закінчення строку дії договору позивач 06.10.2014 року звернувся до відповідача із заявою про повернення йому банківського вкладу з процентами (а.с.6), проте відповідач суму банківського вкладу з процентами позивачу не повернув. Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку клієнта за період з 15.09.2014 року по 06.10.2014 року, з врахуванням часткової виплати банком суми вкладу позивачу, залишок неповернутих позивачу за договором банківського вкладу коштів становить 100 доларів США - сума вкладу, 30 доларів США - проценти (а.с. 7). Згідно ст.ст. 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Таким чином, обмеження права позивача щодо отримання коштів, які є його власністю є безпідставним та таким, що суперечать чинному законодавству України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Фінансова ініціатива" порушено обов'язок повернення строкового банківського вкладу та відсотків по вкладу позивачеві. На підставі зазначеного вище, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу згідно договору банківського вкладу № 7579 від 27 вересня 2013 року в розмірі 100 доларів США та 30 доларів США процентів річних, в зв"язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем не надано жодних доказів того, в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю з боку відповідача її заподіяно позивачеві, з яких міркувань [PERSON] виходив, визначаючи розмір шкоди, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial