Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

13.06.2008 року [PERSON] уклав з ВАТ "Ерсте банк" кредитний договір №014/1721/5/17747, згідно якого Банк надав позичальнику на умовах повернення, строковості та платності кредит в сумі 20619 доларів США зі сплатою 11,5 % на місяць протягом першого року користування кредитом, 11% протягом другого року користування кредитом, 10,5%, 10%, 9,5%, 9%,8,5% протягом наступних років відповідно. Додатковою угодою №3 до кредитного договору від 29.04.2010 року процентну ставку за кредитом встановлено 11,5%. Кінцевий термін погашення кредиту визначено 12.06.2015року. В забезпечення виконання умов кредитного договору укладено договір поруки з [PERSON] від того ж числа та підписано додаткову угоду до договору поруки від 29.04.2010 року. Сплату по кредиту та процентах позичальник провів частково. В квітні 2014 року ПАТ"Фідобанк", який є правонаступником ВАТ "Ерсте банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в сумі 15 659,59доларів США (еквівалент до національної грошової одиниці України-183 658,29) та 7298,04 грн., посилаючись на те, що відповідачі допустили прострочення сплати кредиту, а відтак зобов'язання не виконуються належним чином, що дає право банку на дострокове стягнення. В судовому засіданні представник позивача Тесляр О.О. наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечили, оскільки вважають, що порука [PERSON] є припиненою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином за усіма відомими адресами, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позичальник прострочив сплату кредиту та відсотків по кредитному договору №014/1721/5/17747від 13.06.2008 року, що укладено з ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк». Станом на 08.04.2014 року заборгованість за вказаним кредитом складає 15 659,59доларів США ( з яких 8361,91 доларів США простроченої заборгованості за кредитом (еквівалент до національної грошової одиниці України-98 069,88грн.); 4 498,15 доларів США строкової заборгованості за кредитом (еквівалент до національної грошової одиниці України-52 755,05грн.); 2710,39 доларів США прострочених відсотків за користування кредитом (еквівалент до національної грошової одиниці України-31787,91 грн.); строкові відсотки-89,14 доларів США (еквівалент до національної грошової одиниці України-1045,45грн.)); 5562,71 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 1735,33грн. пені за несвоєчасну сплату процентів. Дані факти підтверджуються: кредитним договором №014/1721/5/17747 від 13.06.2008 року; повідомленням про умови надання кредиту; графіком погашення кредиту; договором поруки; листами-вимогами від 17.09.2009 року; копіями паспортів позичальника та поручителя; розрахунками заборгованості; статутом ПАТ «Фідобанк», додатковою угодою№ 1 від 11.01.2010 року; додатковою угодою № 2 від 02.03.2010 року; додатковою угодою № 1 до договору поруки від 29.04.2010 року, додатковою угодою № 3 від 29.04.2010 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Право Банку вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів за його користування, у випадку невиконання позичальником зобов'язань за цим Договором, сторони передбачили і в п.6.5 кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Свої зобов'язання перед банком, за договором кредиту, позичальник виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення з нього суми несплоченого кредиту, нарахованих процентів та пені. Згідно ст. 554 ЦК України «У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки». Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З розрахунку заборгованості за договором кредиту вбачається, що відсоткова ставка 11,5% застосовувалася банком і в другий рік кредитування, при тому, що додаткову угоду з цього приводу до договорів кредиту та поруки укладено лише 29.04.2010 року. Згідно договору кредиту протягом другого року користування кредитом діє відсоткова ставка-11%. З огляду на ці обставини, обсяг відповідальності поручителя збільшено без її згоди. Постановою Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс/14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останні проплати за договором кредиту, як по тілу кредиту так і по процентах здійснено 01.06.2012 року. Графіком погашення кредиту передбачено черговість платежів за договором кредиту, кожного 15 числа відповідного місяця. При цьому, судом враховано, те, що зобов'язанням боржника, а відтак і поручителя є повернення суми кредиту та процентів за кредитом, сплачуючи його частинами (внесення щомісячних платежів) згідно з графіком платежів. Системний аналіз вищезазначеної постанови Верховного Суду України, а також постанови Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі 6-20цс/14, свідчить про те, що терміном виконання зобов'язань в такому випадку є дата внесення чергового щомісячного платежу у відповідності до графіку погашення. Тобто недотримання графіку платежів слід вважати невиконанням зобов'язання за договором, а як вбачається з розрахунку заборгованості прострочення внесення платежів виникло у позичальника значно раніше періоду повного припинення оплати, зокрема ще в жовтні 2008 року по тілу кредиту та в квітні 2009 року по процентах і з того періоду в графік позичальник так і не ввійшов, таким чином, навіть з врахуванням умови пункту 5.2.3 договору поруки від 13.06.2008 року, щодо її дії в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання у відповідності до п.4 ст.559 ЦК, подавши до суду позов 24.04.2014року ПАТ «Фідобанк» пропустив шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя, а відтак порука [PERSON] є припиненою, тому в позові до неї слід відмовити. Судові витрати становлять 3654 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial