Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

[PERSON] (далі -заявник), звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав та покладання обов`язків стосовно [PERSON] , а саме заборонити останній наближатися на відстань ближче ніж 5 метрів до заявника; заборонити останній перебувати із заявником в одному приміщенні; заборонити останній вести листування, телефонні переговори або контактувати із заявником через інші засоби зв`язку чи соціальні мережі особисто чи через третіх осіб, спілкуватися із заявником у будь-який спосіб; зобов`язати останню не створювати перешкод заявнику у користуванні майном, що є об`єктом права спільного користування: подвір`ям та городом, житловим та господарським приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; взяти останню на профілактичний облік кривдника для проведення з нею профілактичної роботи. Свою заяву мотивував тим, що його мати [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Заявник проживає у вказаному будинку з дозволу матері. Крім того, в цьому ж будинку ще проживає [PERSON] , як член сім`ї колишнього власника будинку. [PERSON] є бабусею заявника. Реєстрація та проживання [PERSON] суперечить волі власника будинку [PERSON] та на теперішній час в провадженні Верховного Суду перебуває цивільна справа щодо виселення [PERSON] з будинку. [PERSON] ставиться до заявника агресивно, намагається заборонити йому проживати в будинку, постійно вчиняє сварки, лається в адресу заявника, застосовує насильство, постійно погрожує «посадити в тюрму» для чого регулярно звертається до поліції з безпідставними заявами. Так, 09.07.2019 [PERSON] підійшовши ззаду та нанесла заявнику декілька ударів по голові ціпком, у зв`язку із чим заявник звернувся в поліцію із заявою про злочин. [PERSON] двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за протиправні дії стосовно членів сім`ї. У зв`язку із зазначеними обставинами заявник постійно перебуває в психологічній напрузі, страху, тривозі, депресії. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали з підстав, викладених в ній. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти заяви. Пояснила, що заявник, який є її сином не може спокійно проживати в будинку оскільки [PERSON] постійно вчиняє відносно нього фізичне та психологічне насильство. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не заявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення СМС-повідомлення на підставі поданої нею заяви. Заявила клопотання про розгляд справи без її участі та просила відмовити у задоволенні заяви. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Так, заінтересована особа [PERSON] 31.01.2018 набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належав її померлому батькові [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.01.2018 серії ННА №343098. Дані щодо реєстрації права власності на будинок внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 31.01.2018, що також підтверджується відповідним витягом з Реєстру від 31.01.2018. [PERSON] є сином [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26.07.1983. [PERSON] з дозволу матері проживає житловому будинку [ADDRESS] , що не заперечувалося усіма учасниками справи. Крім того, у вказаному будинку також зареєстрована та проживає [PERSON] яка є бабусею [PERSON] , що також не заперечувалося учасниками справи. Так, 09.07.2019 заявник отримав за місцем свого проживання тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №34 від 10.07.2019. Зі слів заявника такі ушкодження він отримав від бабусі. За вказаним фактом [PERSON] звернулася до Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькі області, що підтверджується листом Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькі області №3844/54-2019 від 18.07.2019 та доданими до нього матеріалами перевірки за вказаним фактом. Крім того, 14.02.2018 [PERSON] була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно онука [PERSON] та останню було звільнено від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження. Так, згідно ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.350 -6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Таким чином, суд може застосувати лише ті заходи тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, які прямо передбачені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно ч.ч.2-6 ст.26 Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В свою чергу заявник у своїй заяві просить видати обмежувальний припис щодо обмеження прав та покладання обов`язків стосовно [PERSON] , а саме заборонити останній наближатися на відстань ближче ніж 5 метрів до заявника; заборонити останній перебувати із заявником в одному приміщенні; заборонити останній вести листування, телефонні переговори або контактувати із заявником через інші засоби зв`язку чи соціальні мережі особисто чи через третіх осіб, спілкуватися із заявником у будь-який спосіб; зобов`язати останню не створювати перешкод заявнику у користуванні майном, що є об`єктом права спільного користування: подвір`ям та городом, житловим та господарським приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; взяти останню на профілактичний облік кривдника для проведення з нею профілактичної роботи. Однак такі заходи та обов`язки, як заборона кривднику наближатися на відстань ближче ніж 5 метрів до заявника; заборона кривднику перебувати із заявником в одному приміщенні; зобов`язання кривдника не створювати перешкод заявнику у користуванні майном, що є об`єктом права спільного користування: подвір`ям та городом, житловим та господарським приміщенням за адресою: [ADDRESS] не передбачені ст.26 Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а тому суд не може застосувати їх. Розширеному тлумаченню перелік таких заходів та обов`язків не підлягає. Щодо такого заходу, про який просить заявник,- взяти [PERSON] на профілактичний облік кривдника для проведення з нею профілактичної роботи додатково слід зауважити, що ухвалення судом рішення про видачу обмежувального припису і є підставою для взяття кривдника на облік уповноваженим підрозділом поліції, а отже це не є окремим заходом. З приводу такого заходу, як заборона [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати із заявником через інші засоби зв`язку чи соціальні мережі особисто чи через третіх осіб, спілкуватися із заявником у будь-який спосіб слід зауважити, що такий захід передбачений законом. Проте заявник не обґрунтував у заяві та не довів, яким саме чином застосування саме такого заходу може запобігти застосуванню до нього домашнього насильства з боку бабусі. З досліджених судом доказів не встановлено, що [PERSON] застосовувала раніше (або може застосувати в майбутньому) насильство за допомогою листування, телефонних переговорів або контактувала (чи може контактувати) із заявником через інші засоби зв`язку чи соціальні мережі особисто чи через третіх осіб. Крім того, заінтересованою особою [PERSON] надано заяву із долученими до неї доказами: довідкою до акту МСЕК від 25.10.2018, довідку про реєстрацію місця проживання, висновок спеціаліста №35, звернення до поліції від 27.12.2017, 21.05.2018, 23.08.2019, лист Чернігівського відділення поліції Бердянського ВП ГУНП в області від 27.08.2017, лист заступника голови Чернігівської селищної ради від 02.01.2018, довідки виконавчого комітету селищної ради від 28.09.2018, звернення [PERSON] до селищного голови від 02.08.2019, лист управління соціального захисту населення від 23.07.2019, роздруківку з веб-порталу «Судова влада України» та копії постанов у справах про адміністративні правопорушення, розрудковані з використанням публічного доступу до ЄДРСР. Згідно ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Заінтересованою особою [PERSON] не надано суду підтвердження про направлення (надання) копій таких доказів іншим учасникам справи. В судовому засіданні заявник та інша заінтересована особа повідомили, що вони не отримували копії таких доказів. А отже в силу ч.9 ст.83 ЦПК України суд надані [PERSON] докази, окрім публічно доступних- роздруківки з веб-порталу «Судова влада України» та копій постанов у справах про адміністративні правопорушення, розрудкованих з використанням публічного доступу до ЄДРСР, до уваги не приймає. В свою чергу, роздруківка з веб-порталу «Судова влада України» та копії постанов у справах про адміністративні правопорушення, розрудковані з використанням публічного доступу до ЄДРСР жодного стосунку до предмета доказування у справі не мають. В силу положень ч.9 ст.83 ЦПК України суд також не бере до уваги й надані в судовому засіданні представником заявника копію повідомлення про початок досудового розслідування від 15.07.2019 та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2019. Отже з урахуванням встановлених судом обставин підстави для задоволення заяви та видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , відсутні. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису, підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат з заінтересованої особи [PERSON] або їх відшкодування за рахунок держави відсутні. Більше того, слід зауважити, що згідно ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Для цього держава в п.12-1 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» прийняла рішення не справляти судовий збір за подачу заяви про видачу обмежувального припису, надала можливість заявнику отримувати в силу п.13 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатно вторинну правову допомогу. Натомість ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно якщо заявник не скористався правом отримати безоплатно вторинну правову допомогу, а вирішив за власні кошти отримати таку допомогу, то такі витрати йому не можуть бути відшкодовані за рахунок держави (або стягнуті із заінтересованих осіб). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed