Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 14 серпня 2013 року рішенням Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області № 30/7 його дядькові [PERSON], який помер 05 жовтня 2014 року, було передано у власність земельні ділянки площею 0,2500 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,2800 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Пірванче Горохівського району Волинської області. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом пятої черги належного йому майна є позивач. Однак за життя [PERSON] зареєструвати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також виготовити правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки не встиг. З урахуванням вищенаведеного позивач просить визнати за ним право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його імя в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник відповідача - Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином та вчасно повідомлявся про дату, час та місце його проведення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Рішенням Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області № 30/7 від 14 серпня 2013 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" (а.с.11) стверджується, що [PERSON] було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність земельні ділянки площею 0,2500 га. (кадастровий номер: 0720886101:01:001:0159) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с.Пірванче Горохівського району Волинської області, а також площею 0,2800 га. (кадастровий номер: 0720886101:01:001:0190) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Пірванче Горохівського району Волинської області. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 161526, виданого 06 жовтня 2014 року Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.7), [PERSON] помер 05 жовтня 2014 року в с.Пірванче Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки № 208/1.11/2-16 від 28 листопада 2016 року, виданої Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.13), [PERSON] проживав до 05 жовтня 2014 року у с.Пірванче Горохівського району Волинської області одиноко і після його смерті залишилось спадкове майно, що знаходиться на території вищевказаної сільської ради. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його племінник [PERSON] Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) № 46238195 від 20 грудня 2016 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.30), заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Як вбачається із свідоцтва про народження серії VІ-УР № 1211942, виданого 14 жовтня 1964 року Мирківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), свідоцтва про народження серії VІ-УР № 1211667, виданого 17 вересня 1965 року Мирківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] народилася 17 жовтня 1962 року, [PERSON] народився 23 серпня 1965 року, їх батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 417422, виданим 12 травня 1990 року Мирківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), стверджується, що 12 травня 1990 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого вона змінила прізвище на "Макаревич". Як вбачається із свідоцтва про народження серії ІІ-ЕГ № 460764, виданого 19 жовтня 1990 року Холонівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] народився 02 жовтня 1990 року в с.Холонів Горохівського району Волинської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Матеріалами спадкової справи № 13/2015, заведеної 13 листопада 2015 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.39-57), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Cвідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 13 листопада 2015 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу [PERSON], стверджується, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є його племінник [PERSON] (а.с.54). Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Отже, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON], входять земельні ділянки площею 0,2500 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,2800 га. для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом після померлого [PERSON], має право на спадкування його майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його імя в порядку спадкування за законом після померлого 05 жовтня 2014 року [PERSON].

Outcome: approved