Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи. При цьому посилається на те, що 21.08.2008 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (б/н), за яким останній надано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у сумі 4500,00 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином загальна заборгованість станом на 30.09.2014 р. становить 12885, 85 грн. Сторони у судове засідання 23.04.2015 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 26, 27/. Відповідач про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялась судом згідно вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними у справі матеріалами. Заперечень на даний позов до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ КБ "ПриватБанк" письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 21.08.2008 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник ЗАТ КБ "ПриватБанк" згідно статуту) та відповідачка по справі уклали без номерний кредитний договір, у відповідності до якого відповідачу надано кредит у сумі 4500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків станом на 30.09.2014 р. утворилася заборгованість у сумі 12885, 85 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 5366, 79 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5119, 31 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1548, 04 грн., штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань згідно умов і правил надання банківських послуг: 250 грн. - фіксована частина, 601, 71 грн. - процентна складова. У відповідності із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до норм ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно із ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved