Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк « ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач послався на те, що 23.11.2010 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк "ПриватБанк " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3 600 гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначив, що щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, и. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, i клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою i безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з " Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладеш на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї cтаттi ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в poзмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському caйті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на piк, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Одночасно 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг . Відповідно до п. 1.1.2.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійсненні операції по картрахункам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином i в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту. (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в poзмірі 500 гр. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Згідно зi ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", боржник доручає списувати з будь - якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 "Умов та Правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною правил та тарифів банку, які викладені на банківському сайті, http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 "Умов та Правил надання банківських послуг", банк має право на зміну тарифів, які викладеш на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та Правил надання банківських послуг" клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строкiв платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у paзi настання cтроків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договір не списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в paзi невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у paзi порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та умов даного договору та у paзi виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у paзi невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за ним договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, у відповідача [PERSON] станом на 30.09.2015 року є заборгованість в розмірі 14 137 грн. 82 коп., яка складається з наступного: - 1 938 гр. 99 коп. - заборгованості за кредитом; - 8 449 гр. 41 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2 600 гр. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів, відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 гр. - штрафу (фіксована частина). - 649 гр. 42 коп. - штрафу (процентна складова). На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов'язання i заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зi сторін не проінформує іншу сторону про припинення дій договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ " ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором без номеру від 23.11.2010 року у розмірі 14 137 гр. 82 коп. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 гр. В судове засідання позивач - ПАТ КБ « ПриватБанк » не з'явився, 09.11.2015 року на адресу суду надіслав заяву від 02.11.2015 року про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.( а.с.38) 21.01.2016 року також на адресу суду надіслав заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені витрати, в якій уточнив та збільшивши об'єм позовних вимог. Додатково просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ " ПриватБанк" витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача до суду в розмірі 278 гр. 40 коп.. ( а.с. 66-70) Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі, яке було опубліковано у газеті «Слобідський край»» № 9 від 21.01.2016 року, сторінка 6. (а.с. 70) 02.02.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2010 року між позивачем Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк "ПриватБанк " та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру. (а.с.6-31) Згідно вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 600 гр. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 6-31) Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з " Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладні на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ( а.с. 6-31) Підписання даного договору є прямою i безумовною згодою відповідача [PERSON] щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою без номеру від 23.11.2010 року виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушення зобов'язання у відповідності зі ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що укладений 23.11.2010 року між ПАТ КБ « Приватбанк» та відповідачем [PERSON] кредитний договір без номеру є обов'язковим для виконання цими сторонами. Вказаним договором визначено порядок виконання відповідачем повернення позики і зобов'язань по сплаті відсотків, а відповідно до ст. 530 ЦК України - визначено строк права вимоги у позивача. Згідно ст. 1050 ЦК України позивальник зобов'язаний повернути суму позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свої обов'язки перед ПАТ КБ « Приватбанк» по поверненню грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору на загальну суму 14 137 гр. 82 коп., чим порушив умови укладеного з ним договором без номеру від 23.11.2010 року, і вимоги закону. Правилами ст.ст. 526,629 ЦК України і умовами договору без номеру від 23.11.2010 року встановлено обов'язок відповідача [PERSON] виконувати укладений договір без номеру від 23.11.2010 року належним чином. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач [PERSON] станом на 30.09.2015 року має заборгованість у розмірі 14 137 гр. 82 коп., яка складається з наступного: - 1 938 гр. 99 коп. - заборгованості за кредитом; - 8 449 гр. 41 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2 600 гр. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів, відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 гр. - штрафу (фіксована частина). - 649 гр. 42 коп. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки може бути застосоване лише до процентів, які нараховується як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, суд вважає можливим застосування до правовідносин, які виникли внаслідок укладення між вказаними сторонами споживчого кредиту, положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо зменшення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, яка згідно ст. 549 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобов'язання. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено щодо відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі, про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій. Крім того, суд вважає, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень п.п. 22, 23 ст. 1, ст.. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст.42 Конституції України та постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», які прямо вказують на поширення дії даного закону на кредитні відносини, як щодо укладання, так і виконання даної категорії договорів. Існує позиція відносно того, що положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» розповсюджує свою дію на умови кредитного договору стосовно пені, що дає змогу обмежити її розмір до 50 % суми основної заборгованості. Стосовно ч. 3 ст. 551 ЦК України судова практика полягає в тому, що підставою для зменшення неустойки за рішенням суду є наявність хоча б однієї з підстав передбаченої даною статтею, а саме, значне перевищення суми неустойки розміру збитків, інші обставин, які мають істотне значення. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором без номеру від 23.11.2010 року, розрахована позивачем ПАТ КБ « ПриватБанк», становить суму в розмірі 2600 гр. та значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача [PERSON] за кредитним договором без номеру від 23.11.2010 року, підлягатиме сума у розмірі 969 гр. 50 коп. пені, як 50% від розміру заборгованості по кредиту в сумі 1938 гр. 99 коп., яка становить розмір основної заборгованості. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов'язання i заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПриватБанк". За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ « ПриватБанк » є частково обґрунтованим, він підтверджений належними доказами, позовні вимоги банка відповідають правилам та умовам укладеного договору, а саме, кредитного договору без номеру від 23.11.2010 року і закону, а відтак вважає на необхідне стягнути з відповідача [PERSON], заборгованість в загальному розмірі, однак не в сумі 14 137 гр. 82 коп., а в розмірі 12 507 гр. 32 коп., яка складається з наступного: - 1 938 гр. 99 коп. - заборгованості за кредитом; - 8 449 гр. 41 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 969 гр. 50 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів, відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500 гр. - штрафу (фіксована частина). - 649 гр. 42 коп. - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору по даній справі, яка надійшла до суду 09.11.2015 року, визначається Законом України « Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-УІ, зі змінами внесеними Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, а тому з вимог майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року складала 1218 гр.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив суму судового збору в розмірі 1218 гр., згідно платіжного доручення № PROM2BV2AP від 02.11.2015 року. (а.с. 1) Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, то суд вважає на необхідне присудити позивачу з відповідача [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені судом на 88,5 %, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору не в розмірі 1218 гр., а в сумі 1077 гр. 93 коп., яка становить 88,5 % від суми, сплаченої при зверненні до суду Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач ПАТ КБ«ПриватБанк» розмістив оголошення про виклик відповідача в судове засідання в газеті «Слобідський край»» № 9 від 21.01.2016 року, сторінка 6, та сплатив витрати на публікацію оголошення в газеті в розмірі 278 гр. 40 коп., згідно платіжного доручення № IHN99B1B0T від 19.01.2016 року. (а.с. 68) Однак, не дивлячись на вищевказане, суд вважає на необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат, пов'язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, а саме, витрат на публікаціюоголошення в газеті «Слобідський край » в розмірі 278 гр. 40 коп., оскільки ПАТ КБ«ПриватБанк» не надав суду оригінал платіжного доручення № IHN99B1B0T від 19.01.2016 року прооплату такої суми, а обмежився приєднанням не посвідченої належним чином копії. В решті позовних вимог позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» суд вважає на необхідне відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial