Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Чабанівської сільської ради про визнання права власності. В обгрунтування позовної заяви зазначає, що 24 листопада 2005 року в селі Лисківці Камянець-Подільського району померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної частки (паю) на території Чабанівської сільської ради. До дня смерті та на день смерті позивач проживав разом із матірю, фактично вступив в управління спадковим майном. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно приватний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Позивач просить визнати в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), розміром 2,22 га, яка за життя належала [PERSON] та була посвідчена сертифікатом на право на земельну частку пай ХМ№0361899, який на даний момент є втраченим. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності , позов підтримує, просить задовольнити. Представник Чабанівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності , позов визнав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в зв'язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 листопада 2005 року в селі Лисківці Камянець-Подільського району померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть , виданого Виконавчим комітетом Чабанівської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №28 від 25 листопада 2005 року. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], актовий запис №8 від 04 травня 1951 року, в графі «Мати» зазначено «Павлюк Фросина Іванівна». З повідомлення Міськрайонного управління Держгеокадастру у Камянець-Подільському районі та м.Камянець-Подільському, вбачається, що на імя [PERSON] видався сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Чапаєва, с. Чабанівка, серії ХМ №0361899. З довідки, виданої виконкомом Грушківської сільської ради №517 від 03 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [INFO], але проживала без реєстрації по вул. Швейрхарда (Леніна), 16 в с. Грушка Камянець-Подільського району Хмельницької області разом із сином [PERSON] до дня смерті і вели спільне господарство. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 676/7501/18 від 11 грудня 2018 року встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO] з спадкодавцем [PERSON], яка померла 24 листопада 2005 року на час відкриття спадщини - 24 листопада 2005 року. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №53926178 від 02.11.2018 року вбачається, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч.1\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Враховуючи, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавця, в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно було втрачено , що позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, то за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved