Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту № 317 від 14.10.2008 року, засвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори, належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований та постійно проживає позивач по справі, а відповідачка - її колишня дружина [PERSON], [INFO], та його донька [PERSON], [INFO], також зареєстровані в цій квартирі, але не проживають тривалий час, особистий речей у квартирі немає. Також відповідачка не виконує обов'язки члена сім'ї, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідачку. На теперішній час місцезнаходження відповідачки невідомо. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту № 317 від 14.10.2008 року, засвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори, належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з довідки з місця мешкання по склад сім'ї та реєстрації КП "СЄЗ" б/н від 13.01.2015 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.8). Згідно акту сектору №3 КП "СЄЗ" від 13.01.2015 року відповідачка [PERSON] не проживає за вказаною адресою з травня 2013 року (а.с.6). При таких обставинах, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позовні вимоги в частині зняття відповідачки з реєстрації за вказаною адресою задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ст.11 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зі змінами та доповненнями, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі …судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. На підставі викладеного,

Outcome: partial