Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування багатоквартирного будинку. У позові вказав, що відповідач зареєстрована та є власником квартири № 88 в багатоквартирному будинку по вул. Монастирській,65 в м. Лубни Полтавської області. В будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення і на вводі в будинок встановлено загальнобудинковий засіб обліку спожитої теплової енергії. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. У 2006 році відповідач звернувся до підприємства з заявою про перегляд умов договору на теплопостачання в зв»язку з відключенням квартири від ЦО будинку. Проектною організацією, при виготовленні проекту влаштування індивідуального опалення, виконано розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається стояками і нагрівальними приладами приміщень місць загального користування (сходові клітини) та розподільчими трубопроводами розташованими у підвалі, при відключенні окремих приміщень від системи ЦО у зв»язку з улаштуванням автономного джерела теплопостачання. У 2006 році відповідачем в квартирі встановлено індивідуальну (автономну) систему опалення та виконано роботи з відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом видимого розриву зварювальних приєднань радіаторів. В по-дальшому представниками ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго», як теплопостачальною організацією та Лубенським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням, як балансоутримувачем будинку №65 по вул. Монастирській в м. Лубни, в якому знаходиться квартира відповідача, проведено обстеження місць загального користування даного будинку. За наслідками обстеження складено акт від 30.05.2012 року, в якому зазначені кількість під"їздів в будинку, наявність опалювальних приладів в під"їзді, де розташована квартира відповідача, їх технічна характеристика, довжина і діаметр розподільчих трубопроводів у підвалі. На підставі акту обстеження виконано розрахунки кількості теплової енергії на опалення місць загального користування відносно квартири відповідача, згідно яких проводиться нарахування плати за опалення місць загального користування. Плата нарахована тільки за опалювальний період відповідно до чинних тарифів на теплову енергію. Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем такі послуги надаються, а відповідач їх приймає , від них не відмовляється і тому зобов"язаний проводити їх оплату. В зв"язку з неоплатою опалення місць загального користування будинку в опалювальні періоди з 2008 по 2015 роки в неї виникла заборгованість в сумі 1225 грн. 54 коп. На вимоги позивача проводити оплату спожитої теплової енергії відповідачка не реагує, заборгованість не погашає. Позивач прохає стягнути із [PERSON]на свою користь заборгованість за опалення місць загального користування у багатоквартирному будинку в сумі 1225 грн. 54 коп. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, розрахунки вважає невірними, а тому по строках позовної давності клопотання заявляти не буде. Дослідивши матеріали, докази по справі, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною третьою ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що клопотання щодо застосування строків позовної давності вона заявляти не буде. Згідно довідки від 13.08.2015 року Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління, яке є балансоутримувачем багатоквартирного будинку 65 по вул. Монастирській в м. Лубни, у будинку діє система централізованого опалення. (а.с.7). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі № 88 даного багатоквартирного будинку в м. Лубнах Полтавської області. (а.с.6). За заявою відповідача її квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання з 2006 року, у звязку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення. (а.с.8) і з того часу нарахування плати за поставку теплової енергії до квартири відключеної від системи централізованого опалення не проводиться. Проектною організацією, при виготовленні проекту влаштування індивідуального опалення, виконано розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається стояками і нагрівальними приладами приміщень місць загального користування (сходова клітина) та розподільчими трубопроводами у підвалі, при відключенні окремих квартир від системи ЦО (а.с.11). Згідно акту обстеження місць загального користування житлового будинку по вул. Монастирській,65 від 30.05.2012 року, встановлено розташування на сходових клітинах приладів опалення, а в підвалі розподільчих трубопроводів централізованого опалення, їх довжина та діаметр (а.с.14). На підставі вказаного акту обстеження, 12.11.2012 року було проведено нові розрахунки витрат теплової енергії на опалення сходової клітки та кількості теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами розташованими у підвалі багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення. (а.с.15-16). Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 № 630. Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2 Методики). Судом встановлено, що в період з 2008 по 2015 роки оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку відповідач не проводила, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1225 грн. 54 коп. , що підтверджується письмовим розрахунком (а.с.33-36). Незважаючи на неодноразові письмові звернення погасити заборгованість відповідач не реагує (а.с.37). Розрахунок заборгованості було проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішень Полтавської обласної ради про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, а також постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України про встановлення тарифів на теплову енергію. ( а.с.31,32). На вимогу позивача про погашення заборгованості за послуги з опалення місць загального користування відповідачка не реагує. Отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов'язані вносити за них плату, яка відповідно до п.п.18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість за отримані послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку, розмір заборгованості підтверджено документально, суд вважає вимоги позивача правомірними. Відповідач [PERSON] клопотання про застосування строку позовної давності в судовому засіданні не заявляла. При вирішенні питання щодо стягнення заборгованості суд крім вищенаведеного також взяв до уваги наступне. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Цей обов'язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13. Отже, обовязок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищенаведені обставини суд визнав позовні вимоги правомірними, які підлягають задоволенню. Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав відповідає умовам ст. 16 ЦК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved