Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

14.08.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач 1) та [PERSON] (далі - позивач 2) до Кумарівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, в якій позивачі просять визнати за ними, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності за кожним по Ѕ частині на земельну ділянку площею 4,51 га, кадастровий номер земельної ділянки 4822383000:01:000:0217, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кумарівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 069608, виданого 07.10.2004р. на підставі розпорядження голови Врадіївської районної державної адміністрації за № 496-р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивачів, після смерті якого залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 4,51 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кумарівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Спадщину після [PERSON] прийняли його діти, тобто позивачі [PERSON] та [PERSON] . Представник позивачів звернувся до другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявами щодо оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2018р. головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г. Ухвалою від 15.08.2018р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 07.09.2018р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою від 21.09.2018р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 484/3329/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружина та чоловік, про зміну черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. На підставі розпорядження керівника апарату Врадіївського районного суду Миколаївської області Парсенюк Л.В. № 43 від 22.02.2019р., у зв`язку з неможливістю суддею Соколом Ф.Г. продовжувати розгляд справи через закінчення в останнього 19.01.2019р. п`ятирічного терміну повноважень судді на який його було призначено, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019р. головуючим суддею визначено суддю Фасія В.В. 03.07.2019р. представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про поновлення провадження у справі у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення вказуючи на набрання рішенням у справі № 484/3329/18 законної сили, на підтвердження чого надав завірену копію рішення Первомайського міжрайонного суду Миколаївської області від 01.04.2019р. у справі № 484/3329/18, яке набрало законної сили 13.05.2019р. Указом Президента України № 899/2019 від 12.12.2019р. суддю Сокола Ф.Г. призначено на посаду судді Врадіївського районного суду Миколаївської області. На підставі розпорядження керівника апарату Врадіївського районного суду Миколаївської області Парсенюк Л.В. № 71 від 20.12.2019р. відповідно до рішення зборів суддів № 7 від 19.12.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2019р. головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г. Станом на 23.12.2019р. підготовче провадження по даній справі не закінчене та суддею Фасієм В.В. клопотання представника позивачів [PERSON] не вирішувалося, провадження у справі не поновлювалося. Ухвалою від 23.12.2019р. суддею Соколом Ф.Г. прийнято справу до свого розгляду, поновлено провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 30.03.2020р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 484/372/20 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення батьківства. Ухвалою від 25.08.2020р., з огляду на набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 484/372/20, провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 08.09.2020р., яке в подальшому було відкладене на 22.09.2020р. та 06.10.2020р. Позивач 1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Водночас 22.09.2020р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Позивач 2 та його представниця адвокат Горбенко В.О. в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Водночас 02.09.2020р. звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Третя особа в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі вищевикладеного та враховуючи приписи ст.ст. 198 та 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду спору. Вивчив матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачі [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , є рідними синами померлого [PERSON] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 12.05.1993р. Кумарівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, та серії [NUMBER] , видане 15.10.1997р. Кумарівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області). 18.09.2003р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 18.09.2003р. відділом РАГС Врадіївського РУЮ Миколаївської області. [INFO] [PERSON] помер в м. Первомайськ Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.11.2017р. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 069608, виданого 07.10.2004р. на підставі розпорядження голови Врадіївської районної державної адміністрації від 08.09.2004р. № 496-р, [PERSON] , який проживав в с. Кумарі Врадіївського району Миколаївської області, був власником земельної ділянки площею 4,51 га, кадастровим номером 4822383000:01:000:0217, розташованої в межах території Кумарівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана обставина також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4804944432018 від 20.07.2018р. Згідно звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки станом на 16.07.2018р. ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки площею 4,51 га становить 73 479 грн. 00 коп. Постановою від 11.07.2018р. завідувач Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанська І.В. відмовила позивачам у видачі після [PERSON] свідоцтва на спадщину за законом по Ѕ частині земельної ділянки площею 4,51 га, яка розташована в межах території Кумарівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Як вбачається з оголошення в газеті "Вісник Врадіївщини" № 57 від 21.07.2018р., оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 069608, виданий 07.10.2004р. на ім`я [PERSON] , вважати втраченим. Згідно інформаційної довідки Другої Первомайської державної нотаріальної контори № 1508/02-14 від 21.08.2018р. слідує, що після померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 34/2018. Заяву про прийняття спадщини за законом подали: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З заявою про не видачу свідоцтва про права на спадщину через звернення до суду звернулась [PERSON] . 03.07.2019р. Другою Первомайською державною нотаріальною конторою на ім`я позивачів видано свідоцтва про право на спадщину, зареєстровані в реєстрі за № 1-361 та № 1-632, за якими останні, після смерті [PERSON] , прийняли в спадщину по 1/2 житлового будиноку з господарчими та побутовими спорудженнями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172491897 та № 172484617 від 03.07.2019р. за позивачами 03.07.2019р. зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок. Судом також встановлено, що 01.04.2019р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалено рішення по справі № 484/3329/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружина та чоловік, про зміну черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, яке набрало законної сили 13.05.2019р. Так вказаним рішення позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Встановлено факт проживання [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , в м. Первомайськ Миколаївської області з 01.01.2001р. по 10.11.2017р. В задоволенні позовних вимог в частині зміни черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом відмовлено. 10.06.2020р. Врадіївським районним судом Миколаївської області постановлено ухвалу про справі № 48/372/20, якою позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення батьківства, залишено без розгляду. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , та в даному випадку не мають іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у них виникло у зв`язку із смертю батька [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачами при звернені до суду з вказаним позовом в сумі 734 грн. 79 коп.

Outcome: approved