Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачкою, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив шлюб розірвати ( ас. 9). Відповідачка також надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилась, просила змінити їй прізвище на дошлюбне "Сухова-Горбунова" (а.с.10). Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 листопада 2001 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис за № 214, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4), мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини між сторонами відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У заяві відповідачка після розірвання шлюбу просила суд змінити їй прізвище на дошлюбне - "Сухова-Горбунова". Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У даному випадку, позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією довідки (а.с.5), отже він у відповідності до ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання даного позову до суду, тому, враховуючи вказані вище норми законодавства, оскільки позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved