Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

в травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку з продовженням навчання в якому просив суд стягнути аліменти з відповідача у зв'язку з навчанням в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, щомісяця, на час навчання. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідач по справі є його батьком. На даний час він є студентом 3 курсу Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на бюджетній основі, стипендію отримує періодично, в залежності від результатів зданих іспитів в кожному півріччі. 11.09.2013 року його мати померла, він отримує допомогу від держави по втраті годувальника, однак цього не достатньо для проживання, у зв'язку з чим потребує допомоги батька, оскільки самостійні доходи не дають можливості мати фінансову самостійність. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає, тому він звернувся до суду з вказаним вище позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав суду відзив на позовну заяву, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на період навчання у розмірі 2500 грн. щомісячно. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач народився [INFO], та відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи мати позивача, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Відповідно до поданих матеріалів [PERSON], [INFO], є студентом 3 курсу Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", з денною формою навчання, на бюджетній основі з 11.08.2015 року по 30.06.2019 року, не знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою № 128 від 15.03.2018 року, виданою Індустріальним коледжем ДВНЗ "Криворізький національний університет". Згідно довідки про склад сім'ї від 26.04.2018 року, виданою головою квартального комітету № 2, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS], разом з дідом та бабусею. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлюючи правовідносини між сторонами суд приходить до висновку, що встановлені обставини не виключають обов'язку відповідача щодо допомоги на повнолітню дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з тих обставин, що відповідач працює начальником дільниці по ремонту горно-електричного обладнання Глееватського кар'єру ПрАТ "ЦГЗК", що підтверджується представленою відповідачем довідкою, тобто отримує стабільний щомісячний дохід в сумі 20670,00 грн., має на утриманні непрацездатних батьків, які хворіють, що підтверджується представленими медичними виписками, тому суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Приймаючи до уваги, що повнолітня дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченою, мати дитина померла, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатним, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст..430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial