Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом та просять визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 19 лютого 2003 року розпорядженням голови Гусятинської районної державної адміністрації №85, [PERSON] було надано двокімнатну квартиру №10, яка знаходиться в селищі Гусятин по проспекту Незалежності, 23. На підставі вищевказаного розпорядження [PERSON] 26 лютого 2003 року було видано ордер №1 на вселення [PERSON] разом з членами сімї. З метою виготовлення свідоцтва про право власності на квартиру [PERSON] звернувся в реєстраційну службу Гусятинського районного управління юстиції де його повідомили, що для проведення державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, їм необхідно подати видане у 2003 році Гусятинською селищною радою свідоцтво про право власності на квартиру, якого у них немає так як в Гусятинську селищну раду в цей час ніхто не звертався. Однак на даний час органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями видачі свідоцтв про права власності на нерухоме майно, тому отримати свідоцтво про право власності від Гусятинської селищної ради вони не можуть. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судове засідання надали письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Однак представником відповідача у попередньому судовому засіданні подано письмові заперечення проти позову та просив відмовити у задоволенні позову. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із розпорядження голови Гусятинської районної державної адміністрації №85 від 19 лютого 2003 року, [PERSON] із сімєю в складі 4-х осіб надано двокімнатну квартиру №10, яка знаходиться в селищі Гусятин по проспекту Незалежності, 23 Тернопільської області. На підставі вищевказаного розпорядження [PERSON] 26 лютого 2003 року було видано ордер №1 на вселення [PERSON] разом з членами сімї. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20 травня 1991 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селищі Гусятин по вул. Леніна (проспекту Незалежності), 23 дійсно належить Гусятинській селищній раді. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 1\~ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"\~визначено, що до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло, тобто, передача квартир у власність здійснюється тільки наймачам і членам їх сімей. Згідно п. 4\~ст. 5 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"\~право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону, право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Відповідно до ст. ст.\~1,\~5,\~8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", за якими передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири, при цьому до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ст.ст.12,\~13,\~15,\~16,\~20 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому захисту підлягають задоволенню позови тільки щодо порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав фізичної особи, на якій лежить обов'язок довести факт порушення цих прав, в той час як позивачі довели порушення їхніх права, у звязку з чим позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного, ст. ст. 345, 392, 393 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved