Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Львівська міська рада звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , з участю третіх осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, [PERSON] , Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позов мотивують тим, що посадовими особами інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було здійснено виїзд за місцем проведення будівельних робіт, за результатами чого складено акт позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, яким встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проводиться реконструкція квартири №2 шляхом прибудови до вказаного будинку споруди розміром 12,2 х 11,5 м. на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради. На думку позивача, прибудова вказаної споруди, яка проводиться за вищевказаною адресою самочинно є порушенням Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" та ЗУ "Про архітектурну дільність". Вказують також, що об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків СС1, а також ведеться з порушеннями ДБН 360-92**. Вказана споруда зводиться зі східної сторони по межі земельної ділянки, яка є для обслуговування багатоквартирного житлово будинку [ADDRESS] , з північної сторони на відстані 0,65 м. до будинковолодіння [ADDRESS] , а також з фактичним втручанням в частину земельної ділянки з західної сторони, яка є у фактичному користуванні [PERSON] для обслуговування кв. [ADDRESS] , відтак будівництво вказаної споруди в безпосередній близькості до суміжних ділянок порушує законні інтереси власників та користувачів земельних ділянок, що оточують місце будівництва. Перевіркою встановлено, що привести об`єкт самочинного будівництва таким чином, щоб не було порушено норми ДБН, без демонтажу не представляється можливим. На підставі вищезгаданого акту було складено протоколи про адміністративні правопорушення від 10.10.2017 року за фактом реконструкції квартири [ADDRESS] та за фактом здійснення самовільної прибудови, а також видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил. Враховуючи, що у гр. [PERSON] відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій ведеться будівництво шляхом прибудови, а також відсутні документи, які б посвідчували право на здійснення будівельних робіт, просять позов задоволити та зобов`язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] шляхом знесення самовільно здійсненої прибудови до житлового будинку. Не погоджуючись з поданим позовом, відповідачкою [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити повністю в задоволенні позову про звільнення самовільно зайнятої ділянки. Відзив мотивує тим, що на підставі протоколів від 10.10.2017 року ІДАБК в м.Львові було винесено постанову від 15.11.2017 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП, постанову від 16.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП. Вказує, що акт, припис, протоколи та постанови про адміністративні правопорушення містять недостовірні дані, складені з грубим порушенням чинного законодавства та оскаржуються в судовому порядку. Окрім цього, зазначає, що твердження позивача про порушення меж сусідніх ділянок є безпідставним, оскільки під час проведення перевірки посадові особи ІДАБІ в м.Львові на територію будинку №80 зі сторони прибудови не заходили, відтак відстані і розміри не могли бути замірені вимірювальними приладами. Також, відповідачкою заперечуються і твердження позивача про відсутність прав на спірну земельну ділянку, оскільки така була надана попереднім власникам будинку під будівництво рішенням виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих №806 від 12.07.1957 року, а в подальшому переходила у володіння та користування всіх наступних власників будинку, відтак станом на момент подання відзиву, будинок [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідачкою зазначається, що в 1995 році було розпочато будівництво прибудови до будинку за вищевказаною адресою, оскільки на момент зведення спірних споруд були наявні всі погодження (отримані всі необхідні дозволи) на проведення будівництва та реконструкції, однак така не була завершена у зв`язку із судовим спором між [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що реконструкції квартири №2 ніколи не було, а має місце лише прибудова до будинку з 1995 року. Окрім цього, відзив на позовну заяву подано і відповідачкою [PERSON] , в якому вона просила відмовити повністю у задоволенні позову Львівської міської ради. Відзив мотивує тим, що з позовної заяви та долучених до неї доказів вбачається, що не є належним відповідачем, оскільки відсутні будь-які дані, на підставі яких можна встановити обставини (факти) за яких вона може бути відповідачем у даній справі. Окрім цього вказує, що до позовної заяви долучено незаконно здобуті докази, зокрема неуснуючий лист інспекції ДАБК у м.Львові. Також, відповідачами спільно подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що покликання позивача на відсутність прав на спірну земельну ділянку зазначає, що таке не відповідає дійсності, покликаючись на вищезазначене відповідачкою [PERSON] рішення виконкому ЛМР депутатів трудящих. Вказують, що право кристування земельною ділянкою набуте особою у встановленому законодавством порядку, що діяло на момент набуття права постійного користування земельною ділянкою. Також, зазначається, що при переході права власності на житлову будівлю чи споруду, у нового власника виникають права на земельну ділянку, на якій розміщена ця будівля чи споруда і на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі. В судовому засідання представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив такий задоволити. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов заперечили з підстав, викладених впродовж розгляду справи у процесуальних документах, просили відмовити повністю в задоволенні такого. Третя особа [PERSON] позов підтримала, просила такий задоволити. Представники третіх осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Франківської районної адміністрації Львівської міської ради позов підтримали, просили такий задоволити. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Судом встановлено, що відповідно до наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 06.10.2017 № 346-п відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, та звернення гр. [PERSON] від 05.10.2017, яке зареєстроване в Центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради від 05.10.2017 за №3-К- 86901-0006 призначено провести позапланову перевірку на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири [ADDRESS] ». Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Відповідно до наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 09.10.2017 № 347-п відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, та звернення гр. [PERSON] від 05.10.2017, яке зареєстроване в Центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради від 05.10.2017 за № 3-К- 86901-0006 та службової записки про продовження терміну позапланової перевірки від 09.10.2017 продовжено проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири [ADDRESS] ». Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. На підставі наказу від 06.10.2017 № 346-п, наказу від 09.10.2017 № 347-п, направлення від 06.10.2017 № 663-пп, направлення від 09.10.2017 № 664-пп начальник відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК у м. Львові Павлишин Тарас Ігорович, головний спеціаліст відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК у м. Львові Козак Андрій Васильович провели позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Реконструкція квартири [ADDRESS] », за результатами якого склали акт № 1/664-ПП. У ході проведеного позапланового заходу з державного нагляду (контролю) встановлено, що за адресою [ADDRESS] проводиться реконструкція квартири № 2 шляхом прибудови до вказаного будинку споруди розміром 12,2х11,5 м на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради. На час проведення перевірки будівельні роботи за вказаною адресою не проводились. Ознаки їх виконання відсутні. Гр. [PERSON] до перевірки не представила жодних документів на об`єкт, що перевіряється, а саме: не надані документи на право власності чи користування земельною ділянкою, проектну та дозвільну документацію. Відповідно прибудова вказаної споруди, яка проводиться за адресою [ADDRESS] , гр. [PERSON] самочинно, є порушенням абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2011 № 46, ч. 4, 5 cт. 26 та п. 1 ч. 1 cт. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ч. 1cт. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків (відповідальності) CCI. Будівництво вказаної споруди ведеться також з порушеннями п. 3.25 ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме: недотримана відстань до меж сусідніх ділянок. Згідно п. 3.25 ДБН 360-92** для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхіднихінженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на: територію суміжних ділянок. Фактично вказана споруда зводиться зі східної сторони по межі земельної ділянки, яка є для обслуговування багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , з північної сторони на відстані 0,65 м до будинковолодіння [ADDRESS] , а також, з фактичним, втручанням в частину земельної ділянки ззахідної сторони, яка є у фактичному користуванні гр. [PERSON] для обслуговування кв. [ADDRESS] . Таким чином, будівництво вказаної споруди в безпосередній близькості до суміжних ділянок порушує законні інтереси власників та користувачів земельних ділянок, що оточують місце будівництва. Перевіркою встановлено, що привести об`єкт самочинного будівництва, що зводиться гр. [PERSON] по [ADDRESS] , до вимог містобудівного законодавства таким чином, щоб не було порушено норми ДБН З60-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», законні інтереси власників та користувачів земельних ділянок, що оточують місце будівництва, без демонтажу не представляється можливим. Проведено фотофіксацію об`єкта перевірки. На підставі акту перевірки та встановлених порушень, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові складено протокол №1 від 10.10.2017 року стосовно [PERSON] за результатами проведеної позапланової перевірки щодо реконструкції квартири [ADDRESS] , за що відповідальність передбачена ч.4 ст.96 КУпАП. Окрім цього, на підставі вищевказаного акту перевірки та встановлених порушень, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові складено протокол №2 від 10.10.2017 року стосовно [PERSON] за результатами проведеної позапланової перевірки щодо реконструкції квартири [ADDRESS] , за що відповідальність передбачена ч.1 ст.96 КУпАП. Також, на підставі акту перевірки та встановлених порушень, Інспекцією винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.10.2017, яким від [PERSON] вимагалось в термін один місяць привести житловий будинок [ADDRESS] до попереднього стану шляхом демонтажу прибудованої споруди розміром 12х11,5 м до житлового будинку. Постановами №0006-вих.-5086/184 від 15.11.2017 року та №0006-вих.-5091/185 від 16.11.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.96 КУпАП та ч.1 ст.96 КУпАП відповідно та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ст. 41 Закону України №3038-VI від 17.02.2011 «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, у тому числі є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, зокрема видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 553. Відповідно до п. 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки (п. 7 Порядку). Згідно з п. 8 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. За змістом п. 11 цього Порядку посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи, зокрема, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки. Пунктом 13 Порядку № 553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства, перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (п. 14 цього Порядку). Згідно з приписами п. п. 15-18, 21 Порядку № 553 форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акту перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком. Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акту. Один примірник акту перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. З аналізу норм Порядку № 553 слідує, що підставою для проведення позапланової перевірки може бути звернення фізичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Також системний аналіз норм Порядку № 553 свідчить, що орган державного архітектурно-будівельного контролю здійснює, в т. ч., позапланові заходи з перевірки додержання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання ними підготовчих та будівельних робіт, результати яких оформлюються актом перевірки та у разі встановлення порушень виносить обов`язкові для виконання приписи. Позапланова перевірка здійснюється за умови пред`явлення посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю службового посвідчення, а також надання суб`єкту містобудування копії направлення для проведення позапланової перевірки. Суб`єкт містобудування, за умови дотримання посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зобов`язаний допустити таких до проведення перевірки. Результати позапланового заходу оформлюються актом перевірки, який в останній день перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю та суб`єктом містобудування. У разі відмови суб`єкта містобудування від підписання такого акту посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у ньому відповідний запис та надсилає його поштовим зв`язком. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів, що саме відповідачка [PERSON] проводить вказані у приписі роботи. Крім того, в акті перевірки зафіксовано, що за адресою: [ADDRESS] проводиться реконструкція квартири № 2 шляхом прибудови до вказаного будинку споруди розміром 12,2х11,5 м на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності. Однак, судом встановлено, що в ході перевірки посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові не було здійснено фактичного огляду місця будівництва за адресою: [ADDRESS] , та не виконані жодні заміри, та відсутні особи, що могли надати йому інформацію щодо реконструкції квартири № 2 шляхом прибудови до вказаного будинку споруди розміром 12,2х11,5 м за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до пп. 9 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 408 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Держархбудінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право використовувати у своїй діяльності власні акредитовані лабораторії та контрольно-вимірювальні засоби, сертифіковані в установленому законодавством порядку. Однак, вказані результати замірів, які були здійснені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, як ними зазначається, під час перевірки, не можуть вважатися достовірними, оскільки не зазначено відомостей щодо родових та індивідуальних ознак приладу, яким було здійснено вимірювання в самому акті, складеному за результатами перевірки. Враховуючи зазначене в акті перевірки, слід зробити висновок, що повної та належної перевірки Інспекцією зроблено не було, оскільки не було здійснено фактичного огляду об`єкта перевірки, не перевірялися заміри відстаней. Таким чином, під час проведення перевірки контролюючим органом було суттєво порушено процедуру проведення перевірки, що вплинуло на правильність прийняття оскарженого припису. Інспекцією стверджується про порушення [PERSON] вимог абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, ч. ч. 4, 5 ст. 26 та п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України № 687-XIV від 20.05.1999 «Про архітектурну діяльність», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 26 Закону № 3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію. Системний аналіз наведених норм свідчить, що замовник може приступити до виконання будівельних робіт (реконструкції) за умови одержання ним дозвільної та проектної документації, а також за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію щодо об`єкту. Згідно з п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Як вбачається з матеріалів прави, згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 12.07.1957 № 806 «Про передачу земельної ділянки для індивідуальної забудови гр. [PERSON] співробітнику Львівського комбінату», земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м передано для індивідуальної забудови співробітнику Львівського комбінату гр. [PERSON] на праві безстрокового користування земельною діялянкою. Відділ комунального господарства Червоноармійської районної ради депутатів трудящих відповідно до договору від 20.02.1958 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індівідуального житлового будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно, на підставі рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 12.07.1957 № 806 про передачу земельної ділянки, надав гр. [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м згідно з планом земельної ділянки. У подальшому на підставі договору від 27.10.1962 [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] 1/ 3 ідеальної частини від домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконавчого комітету Радянської районної ради від 12.08.1975 № 718 вирішено переоформити право власності по 1/2 частини будинку по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; видати [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на згаданий будинок по 1/2 частині будинку. На підставі рішення Франківського районного суду від 15.04.1997 [PERSON] належить на праві власності 1/6 частини будинку [ADDRESS] та [PERSON] 1/3 частини будинку [ADDRESS] . На підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 25.05.2000 [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частини будинку [ADDRESS] . Однак, суд встановив, що на момент винесення припису розмежування між власниками домоволодіння по [ADDRESS] меж земельної ділянки не було. Враховуючи те, що права на земельні ділянки під домоволодіннями за адресами по [ADDRESS] не оформлені, не встановлено порядок користування земельними ділянками між власниками домоволодіння, підтвердити чи спростувати факт самовільного зайняття та площу такого зайняття земельної ділянки не є можливим. Окрім цього, Інспекція стверджує, що [PERSON] проводиться реконструкція квартири [ADDRESS] шляхом прибудови до житлового будинку споруди розміром 12,2х11,5 м без проектної та дозвільної документації, а також з недотриманням відстаней до меж сусідніх ділянок. Позивачка покликається на те, вона не проводить роботи з реконструкції квартири № 2 , а навпаки вчиняються дії по демонтажу самовільно збудованої прибудови на виконання заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2016 у справі № 2-41/2006, яке набрало законної сили. Так, вказаним рішенням цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Корект», Франківської районної адміністрації м. Львова, треті особи: Управління архітектури та містобудування Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Приватний нотаріус Гірник І.А., про визнання будівництва самочинним, знесення самочинного будівництва та усунення перешкод в користуванні земельної ділянки - задоволено: визнано самочинним будівництвом зведену надбудову до квартири [ADDRESS] та добудову кафетерію із реконструкцією гаражу; зобов`язано [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Корект» знести самовільно збудовані приміщення кафетерію пл. 71,4 кв.м до квартири [ADDRESS] та самовільно збудовані господарські приміщення на місці гаражу по [ADDRESS] та не чинити перешкод позивачу [PERSON] в користуванні 1/3 частиною домоволодіння по [ADDRESS] та земельною ділянкою пл. 300 кв.м, яка належить до вказаної частини домоволодіння; зобов`язано [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Корект» привести до попереднього стану усі складові частини квартири квартири [ADDRESS] , які існували до зведення самочинного будівництва, зокрема, відновити існуючий вхід на другий поверх через двоповерхову веранду, вхід в підвал, вхід на горище з коридору, в якому були сходи на горище, житлові кімнати, приміщення, кухню, ванну кімнату, існуючі господарські будівлі, металеву огорожу і металеву хвіртку; визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок (кафетерій) від 15.04.1997 на ім`я [PERSON] , видане виконкомом Львівської міської ради на підставі рішення (розпорядження) від 11.04.1997 за №1510/52-07 серія КММ 000856 видане ЛОДКБТІ та ЕО 15.04.1997 за реєстром 5079; визнано недійсним договір дарування приміщення кафетерію пл. 71,4 кв. по [ADDRESS] , укладений 15.04.1997 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Гірник І.А.; визнано недійсним реєстраційне посвідчення на ім`я [PERSON] , видане Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 16.04.1997 серія КММ №000822 на кафетерій пл. 71.4 кв. м, розташований по [ADDRESS] ; зобов`язано ТОВ «Корект» після вступу рішення у законну силу звільнити приміщення квартири [ADDRESS] . Отже, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006 підтверджує факт наявності самовільно збудованих господарських приміщень на місці гаражу по [ADDRESS] . Як встановлено судом, під час позапланового заходу з державного нагляду (контролю) за адресою [ADDRESS] за результатами якого складено акт № 1/664-ПП, фактичного обстеження об`єкта не здійснено. Вказане позбавляє можливості суд встановити обставини, що самовільно збудовані господарські приміщення на місці гаражу по [ADDRESS] , про які вказано у заочному рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006 у справі № 2-41/2006 та прибудована споруда розміром 12х11,5 м до житлового будинку, яку винесеним приписом вимагалось демонтувати є одним і тим самим об`єктом. Окрім того, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року у справі №464/7343/17 визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 10.10.2017 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. В подальшому постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2021 року та постановою віл 19.08.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду залишено вказане рішення без змін. Відповідно до частин першої - четвертої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно достатті 376 ЦК Україниє крайньою мірою впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Зі змісту положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Разом з тим, з акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, вбачається, що на час проведення перевірки будівельні роботи за вказаною адресою не проводились, ознаки їх виконання відсутні. Окрім цього, з позову та інших матеріалів справи неможливо достеменно встановити, що самовільно збудовані господарські приміщення на місці гаражу по [ADDRESS] , про які вказано у заочному рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2006 у справі № 2-41/2006 та прибудована споруда розміром 12х11,5 м до житлового будинку, яку винесеним приписом вимагалось демонтувати є одним і тим самим об`єктом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обгрунтовуючи позов, основним покликання позивача є складений за результатами позапланової перевірки об`єкту акт №1/664-ПП та винесений на його основі припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.10.2017 року. Разом з тим, вищевказаний припис рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року визнано протиправним та скасовано. Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed