Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 50954 грн.66 коп. В позові вказує, що з листопада 2013 року по лютий 2015 року проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] У них народився син [PERSON],17.10.2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося і з початку березня 2015 року вони стали проживати окремо. Відповідно до виконавчого листа від 01.05.2015 року виданого Сарненським районним судом Рівненської області [PERSON] зобовязаний виплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 30.03.2015 року. Також відповідно до даного листа [PERSON] зобовязаний виплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Однак з 30.03.2015 року по 31.11.2017 року [PERSON] сплатив лише 2000 грн., внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 50954 грн.66 коп. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до\~ч. 7ст. 178 ЦПК України, відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8\~ст. 178 ЦПК України.\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження серії І-ГЮ №223087 [PERSON],[INFO] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до виконавчого листа від 22.04.2015року за №572/1142/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини сина [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 30.03.2015 року. До виконавого листа від 22.04.2015 року за №572/1142/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною, сином [PERSON] ,[INFO], трьох років. Згідно довідки № 38 виданої КЕВ м.Рівне вбачається, що позивачка проживає в гуртожитку м.Сарни по вул.Миру,300 кім.116 і має на утриманні двох дітей. Внаслідок ухилення відповідачем від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за період з 01.04.2015 року по 31.11.2017 року утворилась заборгованість в сумі 37638 грн., що стверджується довідкою № 11879 від 11.12.2017, виданою Сарненським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, а також заборгованість по аліментам на утримання позивачки згідно довідки станом на 17.10.2017 року становить 15316,66 грн. Враховуючи те, що рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби у Сарненському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) відповідно до\~ст.1 Закону України "Про виконавче провадження"\~- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Частиною 1\~ст.5 Закону України "Про виконавче провадження"\~встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються\~Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Згідно з ч.1ст.18, п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"\~виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений\~ст.71 Закону України "Про виконавче провадження"\~і відповідно до ч.8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень\~Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та\~Закону України «Про виконавче провадження»\~у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Державній виконавчій службі і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, зі сплати яких і виникла ця заборгованість. Таким чином, заборгованість за аліментами повинна стягуватись у рамках наявного виконавчого провадження державним виконавцем та не потребує винесення додаткового рішення суду про це. На підставі\~ст.ст. 194-197 СК України, ст.\~71 ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст.263-265 ЦПК України суд,-

Outcome: dismissed