Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

[PERSON] 10.05.2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі [PERSON] він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 03.02.2001 року Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №17. Від даного шлюбу у них народилося дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], останні проживають разом із відповідачем за адресою [ADDRESS], він періодично зустрічається з дітьми, бере участь у їх вихованні та не заперечує проти того, щоб дочки проживали з матір'ю. Вказав, що 14.06.2017 року відповідач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". З 2008 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, факти інтенсивних сварок стали звичайним явищем, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та окремого проживання. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2009 року йому призначено щомісячне стягнення аліментів на користь дружини на утримання дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. У період з липня 2002 року по березень 2015 року він працював у Жмеринському лінійному відділі міліції Південно-Західної залізниці, у зв'язку з чим регулярно отримував заробітну плату, більшу частину якої віддавав дружині для утримання дітей, з 2015 року він офіційно не працевлаштований, отримує мінливий дохід. Пояснив, що через те, що він постійно намагався матеріально допомагати своїм дітям, виконавчий лист за вказаним рішенням суду дружина не подавала до виконавчої служби з метою його примусового виконання з мотивів відсутності такої потреби. Надалі на грунті погіршення сімейних стосунків, шляхом подання заяви до суду про втрату виконавчого документу, після чого відповідач його отримала, подала до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. За результатами розгляду виконавчого листа 14.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь дружини аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2009 року до досягнення дочкою повноліття. Разом з тим, 30.11.2017 року відповідач звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їхньої другої дочки [PERSON] та рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2018 року стягнуто з нього на користь дружини аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі 1450 грн. щомісяця, починаючи з 30.11.2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що крім утримання власних неповнолітніх дітей, на його утриманні перебуває його мати [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним та потребує систематичного догляду і лікування. Остання є пенсіонером, інвалідом ІІ групи та хворіє на астму, що тягне за собою необхідність постійного догляду та придбання ліків, сума за які перевищує розмір пенсійного забезпечення його матері. Натомість відповідач не проживає постійно з дітьми, оскільки працює за кордоном у Російській Федерації. З огляду на вищевикладене, вважає, що є усі підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] шляхом зміни способу їх стягнення з частки від заробітку на тверду грошову суму у розмірі 1000 гривень. Просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по виконавчому листу №130/1/18 від 22.02.2018 року, що виданий Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, зменшивши їх розмір та призначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; та виконавчий лист №130/1/18 від 22.02.2018 року, що виданий Жмеринським міськрайонний судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.02.2009 року до досягнення дитиною повноліття, після набрання рішенням законної сили, відкликати. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.05.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] до суду подала письмове заперечення проти позову про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON], обґрунтовуючи це тим, що попереднє рішення міськрайонного суду від 27.02.2009 року у справі №2-331 є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам закону. Посилання позивача стосовно того, що він ніде не працює не відповідає дійсності, так як він постійно перебуває за межами України, зокрема у Польщі, має постійну роботу, відповідні доходи і хоче ввести в оману суд. Також зазначила, що мати позивача [PERSON] - [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи, забезпечена відповідною пенсією, її чоловік [PERSON] отримує відповідну пенсію і має можливість матеріально допомагати дружині, крім того, позивач посилається на те, що тільки він забезпечує і турбується про свою матір, але [PERSON] має також дочку, яка проживає в м.Вінниця і матеріально забезпечена. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, проаналізувавши відзив відповідача на дану позовну заяву, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6) між [PERSON] та [PERSON] 03.02.2001 року Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис №17, після реєстрації шлюбу остання отримала прізвище "[PERSON]". Згідно копії свідоцтва про зміну прізвища серія [NUMBER] (а.с.7) [PERSON], [INFO], 14.06.2017 року змінила ім'я та прізвище на "[PERSON]". Згідно копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.8, 9) [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.02.2009 року (а.с.13) присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2009 року до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2018 року (а.с.14) відкрито провадження та розпочато стягнення, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2009 року до досягнення дочкою повноліття. Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 16.04.2018 року (а.с.15-17) присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1450 гривень щомісяця, починаючи з 30.11.2017 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно довідки управління статистики у Жмеринському районі від 27.04.2018 року №01-20/485 (а.с.19) заробітна плата по місту Жмеринка за І квартал 2017 року становить 5718 гривень, за ІІ квартал 2017 року становить 6750 гривень, за ІІІ квартал 2017 року становить 7516 гривень, 4 квартал 2017 року становила 7478 гривень. Відповідно до копії довідки серія МСЕ №044008 (а.с.11) та копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] (а.с.12) [PERSON], з 23.09.1996 року є пенсіонером, ій встановлено інвалідність другої групи загального захворювання з 23.09.1996 року безстроково. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень ст.180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків, хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу положень ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. На вказані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, в якій зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд вбачає суттєву зміну сімейного стану позивача, який є платником аліментів згідно встановлених рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2009 року зобов'язань надання ним утримання неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки надалі у їх з позивачем шлюбі народилась інша дочка. Ці обставини визначають збільшення обов'язку позивача надання утримання двом неповнолітнім дітям, що становить визначену законом підставу часткового зменшення первісно визначеного розміру аліментів на утримання старшої дочки, що є предметом оскарження за вимогами даного позову. Решту доводів позивача стосовно наявності на його утриманні непрацездатної матері, а також щодо звільнення з роботи та подальшого непрацевлаштування суд визнає безпідставиними та не приймає до уваги, оскільки обставини непрацездатності його матері, зумовлені встановленням їй інвалідності другої групи загального захворювання існували на час постановлення рішення суду, яким визначено оспорюваний наразі розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що безумовно визнавався самим платником [PERSON], що з огляду на набрання судовим рішенням законної сили вочевидь передбачало врахування визначеної законом умови щодо відсутності порушень прав та інтересів інших осіб таким визнанням позову. Також суд враховує наведені норми міжнародного закону, який після ратифікації є також національним законодавством, стосовно пріотритетності забезпечення інтересів та потреб дитини, що покладається на батьків, визнаючи необхідність викнання позивачем передусім обов'язку надання належного утримання неповнолітнім дітям, надто з огляду на отримання його непрацездатною матір'ю власного доходу у виді державної пенсії. Стосовно доводів позивача того, що наразі він не працевлаштований офіційно та отримує мінливий дохід, ці обставини згідно положень чинного сімейного законодавства щодо аліментних зобов'язань не становлять прямої залежності визначення способу стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. При цьому порядок примусового виконання судових рішень по стягненню аліментів, визначених у частці від заробітку (доходу), у випадку подальшого звільнення з роботи платника аліментів належно врегульований здійсненням обрахунку аліментів, виходячи із середнього заробітку по місцевісті, де проживає боржник. Окрім того, суд враховує, що можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі чинною редакцією ст.184 СК України передбачена за заявою безпосередньо отримувача аліментів, проте відповідач стосовно цього заперечила. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, а саме лише в частині зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO], визначивши його у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, із одночасним встановленням передбаченого законом їх обмеження не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. При визначенні початку строку стягнення аліментів слід врахувати, що згідно роз'яснень у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за ставкою вимог майнового характеру на час пред'явлення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved