Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, який діє в інтересах дитини [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що службою у справах дітей Рахівської РДА розглянуто матеріали щодо стану виконання батьківських обов"язків громадянки [PERSON], [INFO] мешканки [ADDRESS], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS]. Сім"юнеоднаразово відвідували працівники служби у справах дітей спільно з працівниками соціальної роботи Рахівського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, державними соціальними інспекторами соціального захисту населення рахівського району. Громадянин [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS] виховує та утримує малолітню внучку [PERSON], [INFO] з 2015 року. Громадянка [PERSON], [INFO], яка являється матір"ю дитини, жодного разу не відвідувала свою дитину, не цікавилася про неї, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. На підставі наведеного, просили позбавити громадянку [PERSON], [INFO] мешканку [ADDRESS] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача - органу опіки та піклування Рахівської РДА - Даскало Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки та заперечення щодо позову суду не надавала. Третя особа, [PERSON] на задоволенні позову не заперечував. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступних підстав. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідачка [PERSON], являється матір"ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 12.02.2013 року. Судом встановлено, що на даний час малолітня дитина - [PERSON], [INFO] проживає разом із своїм дідусем, [PERSON] та перебуває на його повному утриманні та вихованні, що стверджується довідкою №1752 від 13.09.2016 року, виданою виконкомом Діловецької сільської ради та актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.06.2016 року та від29.09.2016 року. За роз'ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Якщо вони не в змозі розумно керувати своїми діями та вчинками з причини, що від них не залежать (тяжке психічне захворювання, слабоумство, інвалідність тощо), то, за загальним правилом, їх не можна позбавити батьківських прав. Таким чином, наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], яка являється матір"ю дитини, у 2015 році покинула свою малолітню дочку та жодного разу не відвідувала свою дитину, не цікавилася про неї, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Характеристика на відповідачку, яка були складена сільським головою с. Ділове - [PERSON] також є підтвердженням того, що [PERSON] вихованням дитини не займається та фінансово не допомагає. Голова Рахівської райдержадміністрації П.В. Басараба надав висновок №03-18/773 від 06.12.2016 року, відповідно до якого вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини. Окрім свідомого ухилення відповідачки від утримання дитини, що відповідає ухиленню від батьківського обов'язку щодо забезпечення дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, як складової виховання, судом встановлено, що відповідачка не являється інвалідом, психічно хворою чи слабоумною людиною, натомість є особою молодого віку, працездатною, отже очевидна свідома умисна поведінка останньої щодо ухилення від обов'язку належного виховання дитини, тобто не піклування про її фізичний і духовний розвиток, відсутність інтересу щодо її виховання, не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні доведено факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], суд дійшов висновку, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачки в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved