Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

25.02.2020 [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. 28.02.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків (а.с.13-14). 16.03.2020 на виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 28.02.2020 позивач подав уточнену позовну заяву та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.04.2004 року близько 10 години [PERSON] у дворі будинку по [ADDRESS] на ґрунті неприязних відносин з метою умисного вбивства наніс [PERSON] чисельні удари ножем у місце розташування життєво-важливих органів - по тулубу та у шию і таким чином умисно вбив його. Факт вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідуваннями доказами, повний перелік яких вказано в клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності від 10.10.2019 року. Згідно матеріалів кримінального провадження [PERSON] притягнуто як обвинуваченого за вчинення 11.04.2004 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. 10.10.2019 року відповідач звернувся до прокурора Житомирської міської прокуратури щодо надання згоди на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та письмово визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України в повному обсязі. 20.11.2019 року [PERSON] як законний представник неповнолітньої [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовною заявою про стягнення моральної шкоди в межах розгляду кримінального провадження (справа №296/10217/19). 27.11.2019 року постановлено ухвалу про повернення цивільного позову про стягнення моральної шкоди. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05.02.2020 року апеляційну скаргу задоволено частково, ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 27.11.2019 року, якою повернуто цивільний позов представника неповнолітньої [PERSON] , скасовано та призначено на новий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства. У результаті протиправних дій з боку відповідача, які виразилися у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, рідна дочка вбитого - [PERSON] у віці 8 місяців втратила батька та ця втрата є непоправимою. З вини відповідача вона проживала у неповній сім`ї без батьківської турботи та ласки, матеріальної і моральної підтримки. Усвідомлюючи в процесі життя та становлення як особистості ті негативні події і наслідки, які її супроводжували та з об`єктивних причин не могли бути усунуті чи принаймні мінімізовані за допомогою рідної людини (батька) [PERSON] відчувала значні моральні страждання, які супроводжувались нервозністю, пригніченістю, фіксованістю на негативних переживаннях, напругою та рядом інших психоемоційних та негативних змін в особистому житті. Вказані страждання носять триваючий характер, спричинюють негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні реакції при згадуванні, знижений та нестійкий настрій, емоційну напругу, дратівливість, реакції замикання, побоювання щодо майбутнього. Виховуючись у сім`ї без батька [PERSON] на протязі усього періоду життя не могла розраховувати і покладатися на нього при вирішенні певних життєвих проблем та організації свого добробуту, що переконливо свідчить про велику глибину душевних страждань з приводу непоправимої втрати. Відповідач, вчинивши вбивство, умисно переховувався від органів досудового розслідування 15 років з метою уникнення кримінальної відповідальності. Метою його повернення до України було також виключно уникнення кримінальної відповідальності за свої протиправні дії шляхом закриття судом кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення. Ураховуючи ступінь винуватості відповідача, а також те, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вчинених умисно; невідворотність наслідків, що настали від неправомірних дій відповідача; виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та здатності відповідача реально відшкодувати шкоду, позивач оцінює завдану моральну шкоду в сумі 500 000 гривень. 16.04.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.24). 23.07.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.53). У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.61). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 16.04.2020 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем проживання відповідача (а.с.25, 26, 34, 37, 46, 58, 60). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які оприлюднено 01.06.2020, 10.07.2020 та 23.07.2020 (а.с.32, 43, 51). У судові засідання 27.05.2020, 09.07.2020, 23.07.2020 та 12.08.2020 відповідач не з`явився. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 11.04.2004 [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок чого настала смерть [PERSON] . Своїми умисними діями, що виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі (вбивстві), [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України. Як вбачається з ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 27.11.2019 [PERSON] свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України (а.с.62). [PERSON] є рідною донькою вбитого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 16.11.2017 відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації №713 "Про призначення піклувальника над дитиною, позбавленою батьківського піклування" [PERSON] призначено піклувальником над [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з підписаної директором Житомирської загальноосвітньої школи №17 [PERSON] і класним керівником [PERSON] . Інформації про стан навчання, виховання та утримання [PERSON] від 13.11.2019 року проживання у неповній сім`ї, відсутність батьківської любові та турботи негативно вплинули на психоемоційний стан [PERSON] , відчутно травмували дитину (а.с.8). Згідно положень ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1, п.9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, у тому числі, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до п.п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи обставини заподіяння [PERSON] моральних страждань, ступінь вини заподіювача шкоди, виходячи із характеру, тривалості, глибини душевних страждань та негативних наслідків, яких вона зазнала внаслідок злочинних дій відповідача та втрати батька, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд погоджується з доводами представника позивача в частині розміру моральної шкоди та вважає визначити достатньою компенсувати моральні страждання позивача суму 500 000 грн., яку стягує з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди. Оскільки позивач відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 5 000 грн..

Outcome: approved