Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

30 травня 2014 року представник комунального підприємства «Макіївтепломережа» (далі - КП «Макіївтепломережа») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення, мотивуючи вимоги тим, що відповідач порушує взяті на себе зобов`язання про внесення платежів на рахунок підприємства за спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість. У судовому засіданні представник КП «Макіївтепломережа» Анісімова І.В. підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у заяві, та зазначила, що [PERSON] є власником і користується квартирою [ADDRESS], і їй відповідно до встановленого порядку суб`єктом господарювання надавалися послуги з теплопостачання. Відповідач тривалий час не виконує умов договору і не вносить поточні щомісячні платежі з оплати наданої комунальної послуги, у зв'язку з чим за період з 01 квітня 1996 року по 01 листопада 2006 року він має борг у сумі 2499,80 грн. Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 квітня 1996 року по 01 листопада 2006 року у розмірі 2499,80 грн. та понесені позивачем витрати судового збору у сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON], за викликом суду не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила. За таких обставин в порядку передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Власник житлового приміщення [PERSON] на праві приватної власності жилого приміщення (стаття 61 ЖК України) користується квартирою [ADDRESS]. Пільг з оплати комунальних послуг відповідно до законодавства відповідачка не має. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов`язок споживача також передбачений Правилами надання населенню послуг з водо -, теплопостачання та водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630), згідно яких суб'єкт господарювання КП «Макіївтепломережа» надає послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені строки - щомісяця по нормам і тарифам відповідно розміру опалювальній площі квартири. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Макіївтепломережа» надавало відповідачу комунальні послуги з теплопостачання, який використовував їх для власних потреб, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації КП "Макіївтепломережа" убачається, що оплата витрат за надані послуги з централізованого теплопостачання по зазначеній квартирі відповідачем не провадиться з 01 квітня 1996 року по 01 листопада 2006 року борг становить 2499,80 грн. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідач із заявою про незабезпечення нормативної температури повітря у приміщеннях квартири до КП "Макіївтепломережа" не звертався. Разом з тим, згідно ст. 71 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. У відповідності до ст. 75 того ж Кодексу, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторони. Таким чином, враховуючи те, що поважних причин пропуску позивачем строків позовної давності за період до 01 січня 2004 року не встановлено, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності за період виникнення у відповідачки заборгованості за послуги з теплопостачання з 01 квітня 1996 року по 01 січня 2004 року 1234,90 гривень. Суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 січня 2004 року по 01 листопада 2006 року комунальному підприємству "Макіївтепломережа" заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі 1264,90 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Позивачем, на користь якого ухвалене рішення, документально підтверджені понесені ним витрати судового збору в сумі 243,60 грн., які відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь КП «Макіївтепломережа». На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial