Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], яка померла 07 грудня 2017 року в Кіровському районі міста Донецька, посилаючись на те, що її матір на час смерті проживала в м. Донецькі. Отримати свідоцтво про смерть у встановленому законом порядку не має можливості, заявниця звернулася до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено. Факт смерті підтверджується медичним свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про смерть. Встановлення факту смерті їй необхідно для оформлення спадкових прав. Заявниця в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], виданого 18 січня 1960 року Кіровською районним відділом РАГС м. Сталіно матір'ю останньої є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на "Машталір". Відповідно до медичного свідоцтва про смерть № 4 від 07.12.2017 року [PERSON] померла 07 грудня 2017 року від церебрального атеросклерозу з гіпертонічною хворобою. Після смерті матері заявниця звернулася до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Як встановлено, заявниця має намір встановити факт смерті матері, оскільки це має юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», законодавство України в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до постанови Верховної ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року, визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть [PERSON], видане Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної [PERSON] юстиції Донецької Народної республіки не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки мати заявниці [PERSON] 07 грудня 2017 року померла на тимчасово непідконтрольній Україні території - в Кіровському районі м. Донецьк, після її смерті заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка настала 07 грудня 2017 року у Кіровському районі м. Донецьк, який знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved