Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач, що діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд позбавити останню батьківських прав відносно її малолітнього сина та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень на розрахунковий рахунок дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення виконкому Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області №79/2014 від 31.07.2014 року, вирішено за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина. В позові зазначено, що [PERSON] зловживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя та вихованням сина не займається. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.27). Відповідачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.29). Прокурор, який вступив до участі у справі в порядку ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру", позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка, [PERSON], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06.09.2006 року Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області, відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень №42 (а.с.7). Відповідно до витягу з рішення ради опіки та піклування Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області №449 від 08.08.2014 року, [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займається, зловживає спиртними напоями (а.с.8-9). Також, матеріали справи містять висновок органу опіки та піклування Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області №448 від 08.08.2014 року (а.с.10) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] Рішенням №79/2014 від 31.07.2014 року виконком Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області вирішив за ухилення від своїх батьківських обов'язків за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку відносно її малолітнього сина (а.с.11). Крім того, при вирішенні наявного питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], суд приймає до уваги довідку-характеристику №450 від 08.08.2014 року, видану Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області відносно відповідачки, відповідно до якої остання веде аморальний спосіб життя, вихованням свого сина не займається (а.с.12). Пленум Верховного Суду своєю Постановою №3 від 30 березня 2007 року (з наступними змінами) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спіткуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом достовірно встановлено а також підтверджено поясненнями представника позивача та наданими ним доказами, що відповідачка не надає своїй дитині достатньої батьківської турботи, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, здоров'ям та розвитком, інтересами, навчанням. Отже, судом встановлено, що відповідачка вихованням дитини не займається, розвитком і здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає у дитячому притулку. Таким чином, з огляду на вшцевикладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов'язками як матері дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному дтя їх нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови дня отримання дитиною освіти, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання дітей. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява №39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, у ст.111, передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піктування батьків. За статтею 112 цього ж Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини...Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, іцо дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та виктадати свою позицію. Згідно п.2 ч.І ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якіцо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім вищезазначеного, при розгляді позовної вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень на розрахунковий рахунок дитини, суд керується положеннями ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, відповідно до яких особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Крім того, відповідно до ч.І ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведеного та того, що в судовому засіданні не встановлено місце роботи відповідачки, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення аліментів обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з огляду на вгацевикладене, виходячи лише з інтересів дитини, суд вважає, що в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які надають суду змогу прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення відповідачки, яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у відношенні її малолітнього сина батьківських прав, оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дитини, у зв'язку з чим позов підтягає задоволенню у повному обсязі. Позивач при поданні до суду матеріалів позовної заяви звільнений від сплати судового збору, за таких обставин судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі ст.ст.15,150,152,155, п.2 ч.І ст.164, ч.2 ст.166, ч.І ст.184 СК України,

Outcome: approved