Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

14.12.2020 представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О.В. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просила: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду, що виникла за адресою: [ADDRESS] за період з 01.04.2015 по 31.10.2020 у сумі 75\~722,30 грн., 3 % річних у сумі 2\~376,00 грн., інфляційні витрати у сумі 3\~315,96 грн. та судові витрати у сумі 2\~102,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017 року\~та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідач не здійснює, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.04.2015 по 30.10.2020 в розмірі 75 722,30 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних у сумі 2 376,71 грн. та інфляційні витрати у сумі 3 315,96 грн. На підставі викладеного представник позивача звернулася до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. (а.с. 7). Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено у повному обсязі (а.с. 24-26). 11.11.2021 заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення від 26.02.2021 по справі № 953/20727/20 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного провадження (а.с. 31). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2021 заявнику поновлено строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 44-45). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам\~ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 21.12.2021 представником позивача [PERSON] подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач, посилаючись на те, що відповідно до Договору дарування від 13.05.2020, власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та внаслідок неповної та несвоєчасної сплати відповідачем послуг, виникла заборгованість з опалення та гарячої води, у зв`язку з чим позивач остаточно просить: стягнути з [PERSON] на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги опалення та гарячої води у сумі 75\~722,30 грн., яка виникла за період з 01.07.2013 по 31.05.2021, 3 % річних 2\~376,71 грн., інфляційні витрати 3\~315,96 грн. та судовий збір у сумі 2\~102,00 грн. (а.с. 53-54). У судове засідання представник позивача не з`явилася, 24.12.2021 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 62). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, викликалася належним чином. 24.12.2021 через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що у відповідності до договору дарування від 13.05.2020, вона є власником квартири [ADDRESS] . З позовними вимогами, відповідно до розрахунку уточненої позовної заяви, яку вона отримала у грудні 2021 року, за період з 01.11.2018 по 01.10.2020 згодна. Разом з цим зазначила, що заборгованість за період з 01.11.2018 по 01.10.2020 у розмірі 36\~095,00 грн. нею сплачена у добровільному порядку, а тому вимоги про стягнення з неї інфляційні витати та 3 % річних задоволенню не підлягають. У зв`язку з чим просить суд: застосувати строк позовної давності; зарахувати платіж у розмірі 36\~095,00 грн. в рахунок погашення боргу за період з 11.2018 по 10.2020; відмовити КП «ХТМ» у задоволенні позову. До заяви додано копії квитанцій на суму 6 095,00 грн. та 29\~999,00 грн. (а.с. 63-65). Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого 10.01.1995 року Харківською універсальною біржею за реєстровим № У-01-011-Н належала [PERSON] , яка [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2020 (а.с. 34). Згідно договору дарування від 13.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В., відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З матеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 14.12.2020, заборгованість позивач просить стягнути за період з 01.04.2015 по 31.05.2020. Відповідач звернулася до суду з заявою про застосування строків позовної давності до позовних вимог за період з 01.11.2018 по 31.10.2020. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Тобто, позовні вимога про стягнення заборгованості за період з 01.04.2015 по 31.10.2018 не підлягає задоволенню, так як пред`явлена поза межами позовної давності. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.11.2018 по 30.10.2020 не підлягають задоволенню, у зв`язку з відсутністю боргу, що підтверджується копіями квитанцій на суму 6\~095,00 грн. від 23.12.2021 та 29\~999,00 грн. від 22.12.2021, які надані відповідачем [PERSON] (а.с. 64-65). Отже, позовні вимоги КП «ХТМ» про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.04.2015 по 31.10.2018 у сумі 39\~631,05 грн. не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності, за період з 01.11.2018 по 30.10.2020 у сумі 36\~091,25 грн. у зв`язку з відсутністю боргу [PERSON] перед КП «ХТМ. З огляду на добровільне виконання відповідачем обов`язку по сплаті заборгованості за опалення та гарячу воду, у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних, слід відмовити. Відповідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed