Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить позов задовольнити, не заперечивши проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних і доказів. Так, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.ч.1, 2 ст.184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З пояснень позивачки та поданих нею суду як письмових доказів документів: свідоцтва про одруження з відповідачем, свідоцтва про народження їх дитини, довідки про реєстрацію та склад сім'ї №395 від 07.03.2014 р., виданої [PERSON] житлово-комунальним підприємством "Перспективне", вбачається, що з 29 жовтня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них 30 березня 2003 року народилася дочка [PERSON]. Дитина зареєстрована та проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Дитина перебуває на вихованні та утриманні своєї матері, оскільки чоловік не надає дружині коштів на утримання їх дочки, тим самим самоусунувшись від виконання свого обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що й стало для позивачки підставою звернення до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів, а також майнових прав дитини. Таким чином, між сторонами, як батьками, не досягнуто домовленості з приводу способів виконання батьком обов'язку утримувати дитину. [PERSON] в судове засідання не з'явився, відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи суду не надав, тому аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. Відповідно до ст.7 Закону України від 16 січня 2014 року №719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з 01 січня 2014 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років становить 1286 грн. Виходячи з наведеної норми Закону, аліменти слід визначити і присудити у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, що становитиме близько половини розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць (1286:2 = 643 грн.). Як передбачено частиною першою статті 182, частиною першою статті 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не надав суду документальних даних про свій стан здоров'я, про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків тощо, відтак, виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання чи неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дочку до досягнення нею повноліття, а заперечень проти позову [PERSON] суду не подав. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (400 грн.*6=2400 грн. - сума аліментів за шість місяців), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved