Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

ПАТ "Українська залізниця", в особі: філії "Енергозбут" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що між ДГТО "Львівська залізниця" та відповідачем існують цивільно-правові відносини з приводу користування електричною енергією і в період з червня 2015 року відповідач не здійснював вчасно оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого допустив заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію на суму 910,79 гривень. Крім цього вважає, що з відповідача слід стягнути 274,32 грн. інфляційних втрат та 106,39 грн. - три відсотки річних від суми основного боргу. Просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1 291,50 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд в порядку ст.169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] згідно договору на користування електричною енергією № 700994 є користувачем електроенергії в будинку №1 по вулиці Борчика с. Нижня Апша, і допустив заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію в період з червня 2015 року в сумі 910,79 гривень, що стверджується даними картки споживача (а.с.9). Згідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобовязаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (різновидом яких є електроенергія), а згідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку та порушення правил користування енергією. У відповідності до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року, з наступними змінами і доповненнями, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Згідно до ч. 3\~\~ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що споживач, який отримує послугу\~\~з електропостачання, зобов'язаний оплачувати цю послугу. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно з цивільно-правового договору є грошовим зобов'язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондує право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. За змістом ст.ст.11-16, 526, 611 ЦК України цивільно-правові зобовязання виникають, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства і повинні належно виконуватися. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат в розмірі 274,32 грн. та 3% річних в розмірі 106,39 грн. є підставними. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача 1291,50 гривень заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: approved