overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності трудової книжки зазначивши, що відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, її прізвище значиться як "Вербянська". Однак, у трудовій книжці, яку видано заявниці 02.08.1976 року серії БТ-І №1290690 її прізвище помилково записали як "Верблянська". Дана обставина є перешкодою для правильного визначення стажу та призначення пенсії. Просить встановити факт приналежності їй трудової книжки, від 02.08.1976 р. серії БТ-І № 1290690 виданої на прізвище - [PERSON], російською мовою - [PERSON]. В судове засідання заявник не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника УПФ України в Галицькому районі, не заперечує проти задоволення даної заяви. Дослідивши представлені докази та, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що при заповненні трудової книжки виданої 02 серпня 1976 року серії БТ-І № 1290690 [PERSON], допущено помилку, а саме невірно вказано прізвище "Верблянська", замість правильного "Вербянська" Вказана обставина є перешкодою для призначення пенсій [PERSON]. Так, згідно ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Оскільки, зазначені відомості в трудовій книжці не збігаються із прізвищем заявниці, згідно свідоцтва про народження серії IV-ЯР № 208290 від 07.05.1959 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 316327 від 09.09.1978 року, суд приходить до висновку про вставлення належності трудової книжки [PERSON]. На підставі вищенаведеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що він є онуком [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, заявник є єдиним спадкоємцем майна після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. За вказаних обставин, заявник є спадкоємцем за правом представлення після смерті бабусі, однак оформити спадщину не вбачається можливим у зв'язку з невідповідністю у документах, що посвідчують факт родинних відносин між заявником та спадкодавцями. Тому [PERSON] звернувся до суду та просить ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин. Заявник і його представник в судовому засіданні заяву підтримали та пояснили суду про обставини, що описані вище. Представник заінтересованої особи не з'явився в судове засідання. Згідно до заяви, просять справу розглядати без участі їх представника. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що в актовому записі №16 від 20.07.1950 року про народження батька заявника - [PERSON] (помер [INFO]), помилково внесено невірні відомості про матір, а саме: "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]". В тому ж актовому записі про народження №16 від 20.07.1950 року про народження [PERSON] вказано ім'я останнього як "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]". Той факт, що заявник являється онуком [PERSON] (померла [INFO]), а батько заявника - [PERSON] (помер [INFO]) є сином останньої, в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON], [PERSON], які в свою чергу зазначили, що зналися з спадкодавцями за життя; батька заявника звали [PERSON], однак в селі його називали "[PERSON]", а бабусю "[PERSON]". В матеріалах справи міститься довідка, видана Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області № 352 від 04.03.2014 р. громадянину [PERSON] про те, що його батько - [PERSON] до дня смерті проживав з своєю матір'ю - [PERSON] (померла [INFO]). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проаналізувавши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказуючи, що в свідоцтві про смерть її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] невірно написано його по прізвище "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]", що стало заявниці перешкодою в здійсненні її спадкових прав, відкритих після смерті її чоловіка, який являється для неї спадкодавцем, в зв'язку з чим заявниця звертається до суду. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно заяви вимоги [PERSON] підтримала та просила справу розглядати за її відсутністю Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, згідно заяви з вимогами [PERSON] згодні та просили справу розглядати за їх відсутністю. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 41, в якому невірно вказане прізвище померлого "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]", що стало в майбутньому перешкодою заявниці в оформленні її спадкових прав, відкритих після смерті її чоловіка, як спадкодавця. Факт, підтверджуючий правильність написання прізвища померлого «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.1975 року, свідоцтвом про народження доньки [PERSON], в якому в графі "Батько" записано "[PERSON]", свідоцтві про право власності на житло від 16.10.1995 року. де прізвище померлого вказано «[PERSON]». Встановлення факту, що має юридичне значення потрібне заяникові для реалізації спадкового права. Згідно п. 2 ст. 26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. За п. 2 ст. 27 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, державної влади, їхніх посадових осіб, не може обмежувати можливість фізичної особи не заборонені законом цивільні права та обов'язки, крім випадків, коли таке обмеження передбачено Конституцією України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фату належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвище, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, встановивши факт, що має юридичне значення, а саме: факт того, що у свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданому 09.06.2009 року, невірно вказано прізвище померлого «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою та просить встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28.09.2004 року на підставі розпорядження №225 від 22.07.2004 року голови Коростенської РДА, зазначивши, що при його видачі була допущена помилка в зазначенні імені, вказано "[PERSON]", хоча за паспортом вона "[PERSON]". Заявниця клопотала про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи, ТГ виконкому Коростенської міської ради письмово повідомив про можливість розгляду справи у його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що на підставі розпорядження №225 від 22.07.2004 року голови Коростенської РДА, заявнику [PERSON] був виданий державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 4.94 га, що розташована на території Хотинівської сільської ради. Однак, при видачі вказаного державного акту було допущено описку в написанні імені, вказано "[PERSON]", замість правильного «[PERSON]». З даних паспорту заявника [PERSON] серії [NUMBER] що виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 17.07.2002 р. слідує, що ім`я заявника "[PERSON]" (а.с. 3). З листа №31/682/0-0.17-166/143-17 від 06.12.2017 року відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що виправити помилку в написанні імені заявника у державному акті на право власності на земельну ділянку відділ не може (а.с.5). Відповідно до ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Даний факт ніким та нічим не спростований. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як впливає на можливість реалізації заявником своїх прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.12.2010 року [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна». 29.08.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Gold» відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.1.1.5.6 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі невиконання зобов'язань за Договором, боржник зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Відповідно до п. 1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Позивач повідомляє, що відповідач станом на 30.09.2014 року має заборгованість - 17957,93 грн., яка складається з наступного: 11249,24 грн. - заборгованість за кредитом; 4727,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 650,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; 500. 00 грн. -штраф ( фіксована частини), 831,33 грн. - штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є одна дитина - син [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Зараз [PERSON] є студентом денної форми навчання Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет". Строк навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "Бакалавр" 2013-2017 роки. Відповідач є батьком [PERSON] та зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу, позивач самостійно не в змозі забезпечити сина на час його навчання, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання сина на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на час навчання. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач також у судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, просить позов розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 1995 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 жовтня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження. виданого 18 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Інгулецької районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 11. Наразі [PERSON] навчається на денній формі навчання Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" за освітньо-кваліфікаційним рівнем "Бакалавр", термін навчання - 2013-2017 роки, що підтверджується відповідною довідкою ДВНЗ "КНУ" від 27 березня 2014 року за вих. № 04/04-260. Отже, [PERSON] є таким, який продовжує навчання і в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною 23-х років за умовами, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, однак до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач 25.09.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття та 1/4 частини доходів на утримання позивача до досягнення сином трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 07.06.2008 року. З відповідачем проживають окремо та матеріальної допомоги на утримання синів в добровільному порядку не надає. Відповідач офіційно працює та має постійний вид заробітку. Інших утриманців відповідач не має. В судове засідання позивач не з"явилася, направила до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відстуності. Позовні вимоги зменшила, просила стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки доходів відповідача, а від аліментів на своє утримання відмовилася. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони з 07.06.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтв про народження є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 10). Відповідно до довідки, виданої ОСББ "Олімпійський" № 238 від 22.09.2014 року, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 9). Відповідач [PERSON] працює в ТОВ "Факро-ТЛ" за основним місцем роботи на посаді сортувальником матеріалів та виробів з деревини та отримує заробітну плату щомісячно (а.с. 8). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач здоровий, має постійне місце роботи, добровільно сплачувати відмовляється, тому суд приходить до переконання обгрунтованості позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів. Постановлюючи рішення суд також приймає до уваги, що зменшені позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, тому суд вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Представник позивача, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] 27.09.2012 року було укладено договір № 1061 про навчання, підготовку, перепідготовку. Договором передбачено, що вартість освітньої послуги на один навчальний рік становить 3990 грн. Наказом № 532/к-с від 03.11.2014 року [PERSON] була відрахована за невиконання вимог навчального плану та графіку навчального процесу, не виконавши совї зобов"язання по оплаті за навчання в повному обсязі, в зв"язку з чим виникла заборгованість в сумі 1080 грн.. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму заборгованості, а справу розглянути без участі представника. Відповідачка в судове засідання не з"явилась. Подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визна та не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, зсуд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено договір № 1061 про навчання, підготовку, перепідготовку. у Львівському національному аграрному університеті. Відповідно до п. 1 договору позивач взяв на себе зобов"язання за рахунок коштів [PERSON] здійснити її навчання за напрямом підготовки "Фінанси і кредит" заочної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня "Бакалавр". Договором передбачено, що вартість освітньої послуги на один навчальний рік становить 3990 грн., а загальна вартість освітньої послуги становить 9975 грн. У відповідності до п. 4.5 договору [PERSON] повинна була вносити оплату готівкою або у безготівковій формі за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування. Плата за наступні курси вноситься один раз в семестр. Позивач зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, зарахував [PERSON] студенткою заочної форми навчання за відповідним напрямком підготовки та здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. Згідно наказу № 532/к-с від 03 листопада 2014 року [PERSON] було відраховано за невиконання вимог навчального плану та графіку навчального процесу 2014-2015 навчального року. [PERSON] свої зобов"язання виконала частково та не внесла плату за отриману освітню послугу в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1080 грн., що стверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Наміру зберегти шлюб Позивачка не має, а тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21.09.2012 року відділом РАЦС Ульяновського РУЮ. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка у судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку (через оголошення в газеті "Народне слово", заперечень на позовну заяву не надав. Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.2012 року відділом РАЦС Ульяновського РУЮ, про що було зроблено актовий запис № 43 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, сім"я розпалась та існує лише формально. Позивачка зазначає, що подальше спілне життя з відповідачем буде суперечати їх інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved