Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

02 грудня 2014 року Барським районним судом Вінницької області у вказаній цивільній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Відповідач [PERSON] оскаржив до Апеляційного суду Вінницької області рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року. 12 січня 2015 року Апеляційним судом Вінницької області постановлено ухвалу про повернення даної цивільної справи в суд першої інстанції для її належного дооформлення. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача [PERSON] (а.с.144). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність відповідача [PERSON] (а.с.145). Представник співвідповідача - Реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.141), попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.136). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Барської державної нотаріальної контори Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.142). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання. Вивчивши ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року позов задоволено частково: визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 6 березня 2009 року, видане Барською державною нотаріальною конторою Вінницької обалсті, зареєстроване в реєстрі за №1-967, щодо спадкового майна [PERSON], яке складається з ? частки квартири, [ADDRESS]; зобов'язано [PERSON] повернути [PERSON] ? частку квартири, [ADDRESS], належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане бюро приватизації державного житлового фонду при виконкомі Барської міської Ради народних депутатів згідно розпорядженням (наказом) від 11 вересня 1993 року за №135, зареєстроване 27 грудня 1993 року за №2105; в частині позовних вимог щодо визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS] за [PERSON], відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. та 400 гривень витрат на правову допомогу (а.с.97-101). Відповідач [PERSON] оскаржив до Апеляційного суду Вінницької області рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року (а.с.109-111). Під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження в справі, суддею Апеляційного суду Вінницької області встановлено, що вказана цивільна справа надійшла до суду неналежно оформленою, оскільки в порушення статей 119,120 ЦПК України провадження у справі відкрито без оплати позовної заяви судовим збором у відповідному розмірі, з урахуванням усіх заявлених вимог. А саме, ухвалюючи 02 грудня 2014 року рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції у відповідності зі ст.88 ЦПК України не вирішив питання розподілу судових витрат, а саме не стягнув з [PERSON] належний судовий збір, що призвело до невиконання вимог п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України, тому справу повернуто для її належного дооформлення з підстав, передбачених ч.7 ст.297 ЦПК України (а.с.121). Встановлено, що позивач [PERSON] за подання до суду позову, що має одночасно майновий і немайновий характер, сплатив судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. Рішенням суду від 02 грудня 2014 року судові витрати у розмірі 243 гривні 60 коп. стягнуто на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON], оскільки позов в частині вимог немайнового характеру задоволено. Однак при ухваленні рішення від 02 грудня 2014 року судом не вирішено питання розподілу судових витрат щодо стягнення з [PERSON] належного судового збору, що призвело до невиконання вимог п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України. Згідно ч.3 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243 гривні 60 коп. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вартості нерухомого майна, на яке позивач [PERSON] просив визнати за ним право власності, а саме ? частки квартири, [ADDRESS], яка відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом становить 11054 гривні (а.с.89), позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. Тобто, позивач [PERSON], за подання до суду позову, що має одночасно майновий і немайновий характер, мав би сплатити судовий збір у розмірі по 243 гривні 60 коп. за вказані вимоги. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На виконання вимог, викладених в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2015 року, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] за вимогу матеріального характеру, в якій останньому відмовлено, на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп. На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.4, ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.11.2011,

Outcome: approved