Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В грудні 2016 року Одеський державний університет внутрішніх справ (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 48 596,02 грн. Свої вимоги Позивач мотивував тим, що [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009р. по 28.07.2014р. У 2009 році Відповідач був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2009р. № 124 о/с. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в м. Києві згідно наказу Університету від 27.06.2013р. № 92 о/с. Так, відповідно до Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996р. № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС від 14.05.2007р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», між Університетом з одного боку, ГУМВСУ в м. Києві та [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 08.09.2009р., згідно п.п.2.3.6. якого передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підставами, передбаченими п.3 Договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до п.3.2. зазначеного Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу. Згідно наказу ГУМВС України в м. Києві № 658 о/с від 25.07.2014р. Відповідач звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Загальна сума витрат за період з 01.09.2009р. по 29.06.2013р., що були витрачені на навчання [PERSON] становить 48 596,02 грн. Окрім того, Позивач зазначив, що про звільнення молодого фахівця [PERSON] з органів внутрішніх справ Університету стало відомо під час проведення звіряння з ГУ МВС України 13.11.2014р. із листа ГУМВС України в м. Києві № 14/вх.15016 від 06.11.2014р., а необхідний для подання до суду пакет документів надійшов до університету лише 16.06.2016р., таким чином, Позивачем заявлено позовні вимоги в межах строку позовної давності. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував (а.с.55). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» загальну структуру Міністерства внутрішніх справ України становить: Міністерство внутрішніх справ України - центральний орган управління; державні департаменти у складі Міністерства внутрішніх справ України як урядові органи державного управління за окремими напрямами службової діяльності, визначеними Кабінетом Міністрів України; головні управління, управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи Міністерства внутрішніх справ України на транспорті; міські, районні управління та відділи, лінійні управління, відділи, відділення, пункти; підрозділи судової міліції; підрозділи місцевої міліції; головний орган військового управління, оперативно-територіальні об'єднання, з'єднання, військові частини і підрозділи, вищі навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади, що не входять до складу оперативно-територіальних об'єднань Національної гвардії України; навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення. Таким чином, Одеський державний університет внутрішніх справ входить до структури Міністерства внутрішніх справ та є його структурним підрозділом. Судом встановлено, що у відповідності до Наказу Міністерства внутрішніх справ від 14.05.2007р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.05.2007р. за № 547/13814, 08 вересня 2009 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець) в особі ректора генерала-майора міліції Долженкова Олександра Федоровича, який діє на підставі Статуту, з одного боку, Головного управління МВС України у м. Києві (Замовник) в особі начальника генерал-майора міліції Яреми Віталія Григоровича, який діє на підставі Положення, з другого боку, та громадянином України [PERSON], [INFO] (Особа), з третього боку, укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (а.с.13-16), предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Право». Відповідно до п.п.2.1. Договору Виконавець зобов'язується, зокрема, забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України; після відрахування Особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання. В свою чергу, згідно п.п.2.3.1, 2.3.5, 2.3.6.. Договору Особа зобов'язується виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років; у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.2. Договору в редакції Додаткового договору від 01.02.2013р. до договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 08.09.2009р. (а.с.17-18) визначено, що підставою для відшкодування витрат на підготовку є, зокрема, звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Згідно п. 1.8 Правил відбору та прийому до вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 04.11.2008р. № 568, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 09.12.2008р. за № 1174/, підготовка фахівців у ВНЗ МВС за державним замовленням здійснюється на підставі укладених тристоронніх договорів про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року N 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та наказу МВС від 14.05.2007 N 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.05.2007 за N 547/13814. Забезпечення курсантів та слухачів харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням здійснюється за нормами, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 N 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації" (зі змінами), від 17.11.2001 N 1515 "Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції", від 07.11.2007 N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами). Судом встановлено, що після закінчення Одеського державного університету внутрішніх справ (01.07.2013р.) [PERSON] був відряджений до ГУМВС України в м. Києві та з 30.06.2013р. призначений на посаду слідчого слідчого відділення 3-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайону «Нивки») Шевченківського районного управління, що підтверджується послужним списком [PERSON] (а.с.7-12). Так, на підставі рапорту слідчого СВ 2-го відділу міліції з обслуговування мікрорайону «Сирець» Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, лейтенанта міліції [PERSON] від 03.05.2014р. (а.с.6), Наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 25.07.2014р. № 658 о/с «Щодо особового складу» [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно пп. «ж» (за власним бажанням) п. 64, 28 липня 2014 року (а.с.4). Судом встановлено, що загальна сума фактичних витрат, пов'язаних з навчанням в Одеському державному університеті внутрішніх справ курсанта [PERSON] з 01.09.2009р. по 29.06.2013р. становить у загальному розмірі 48 596,02 грн. (а.с.19), з яких: - грошове забезпечення - 13 851,90 грн., - нарахування на заробітну плату - 3 836,57 грн.; - речове забезпечення - 3 750,00 грн., - харчування - 14 772,00 грн. (а.с.31-32); - комунальні послуги - 12 385,55 грн. (а.с.33-37), що підтверджується розрахунком фактичних витрат пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ОДУВС відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007р. № 313 за період з 01.09.2009р. по 29.06.2013р. (а.с.24) та особовим рахунком [PERSON] (а.с.25-30). Згідно п.п.4.1., 4.2. Договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Так, механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, передбачений Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007р. № 313. Відповідно до п.п.2-4 вказаного Порядку, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (п 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ) . Таким чином, судом встановлено, що Відповідач при звільненні зі служби протягом трьох років після закінчення Одеського державного університету внутрішніх справ, зокрема за власним бажанням, зобов'язаний в добровільному порядку відшкодувати витрати МВС України, пов'язані з його навчанням та утриманням в Університеті в сумі 48 596,02 грн., чого ним зроблено не було, у зв'язку з чим, вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626, 627 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, в зв'язку зі звільненням Відповідача протягом трьох років зі служби в органах МВС України за власним бажанням, сума заборгованості [PERSON] перед Позивачем щодо відшкодування витрат, понесених у зв'язку з навчанням та утриманням Відповідача в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період з 01.09.2009р. по 29.06.2013р. становить 48 596,02 грн., з яких: - грошове забезпечення - 13 851,90 грн., - нарахування на заробітну плату - 3 836,57 грн.; - речове забезпечення - 3 750,00 грн., - харчування - 14 772,00 грн.; - комунальні послуги - 12 385,55 грн. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 48 596,02 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 626,627,629 ЦК України, Порядку відбору кандидатів на навчання до вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.12.2010р. № 590, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2010р. за № 1340/18635, Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007р. № 313, та

Outcome: approved