Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі АТ "Ощадбанк") звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 15 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 29.0 % річних, строком на 36 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21 січня 2012 року, погашення кредиту повинно здійснюватися рівними частинами в сумі по 416 грн. 67 коп. до 30 числа кожного місяця. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором 22 січня 2009 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено два трьохсторонніх договори поруки, за якими відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили як поручителі та зобов'язалися перед Банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Унаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 16 травня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 45 694 грн. 61 коп., з яких: 12 030 грн. 33 коп. - заборгованість за основним боргом; 7 178 грн. 90 коп. - проценти за користування кредитом; 169 грн. 31 коп. - комісія; 26 316 грн. 06 коп. - пеня, а також інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості в сумі 20 780 грн. 65коп. та 3% річних від простроченої суми заборгованості., що складає 3 345 грн. 73 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на користь банку суму боргу за договором № 14 від 22 січня 2009 року всього в розмірі 69 820 грн. 99 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов , у зв'язку із смертю відповідача [PERSON], просив стягнути кредитну заборгованість за договором № 14 від 22 січня 2009 року в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в суд не прибули, надіслали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, в запереченнях проти позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову у зв'язку із закінченням строку позовної давності. Відповідач [PERSON] [INFO] року помер, за ухвалою суду провадження у справі в частині стягнення кредитної заборгованості із [PERSON], закрито. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини . 22 січня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", який в послідуючому змінив назву на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14, відповідно по п. п. 1.1, 1.2, 1.6 якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 15 000 грн. 00 коп. під 29.0 % річних, строком на 36 місяців, погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 416 грн. 67 коп. до 30 числа кожного місяця, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21 січня 2012 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором 22 січня 2009 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено два трьохсторонніх договори поруки, за якими відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили як поручителі та зобов'язалися перед Банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно розрахунків сум заборгованості (а.с. 5-6), унаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 16 травня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 45 694 грн. 61 коп., з яких: 12 030 грн. 33 коп. - заборгованість за основним боргом; 7 178 грн. 90 коп. - проценти за користування кредитом; 169 грн. 31 коп. - комісія; 26 316 грн. 06 коп. - пеня. Крім того, позивачем надано звіти, (а.с. 7-8), щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 01.01.2010 року по 16.05.2017 року на загальну суму 24 126 грн. 38 коп., з яких 20 780 грн. 65 коп. - інфляційні втрати, 3 345 грн. 73 коп. - 3 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено в ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що боржник [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується повним витягом з Державного 2 реєстру актів цивільного стану громадян № 00018719764 від 20.09.2017 року, (а.с. 44). Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Частиною першою статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51498678 від 05.04.2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. За приписами частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C. G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява N 1365/07, 24 April 2008, § 39), «[PERSON] проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява N 21722/11, § 170)). Принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема щодо застосування статті 1281 ЦК України. Згідно з актовим записом про смерть № 5 складеного Ленінською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 45). З позовною заявою до суду позивач звернувся 30 серпня 2017 року. Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, останнє погашення кредитних коштів та процентів було зараховано банком 30 квітня 2010 року, після цього погашення заборгованості по кредиту не здійснювалось. За період з 30 квітня 2010 року до 30 серпня 2017 року банк не цікавився боржником, жодних дій щодо повернення кредитних коштів не вживав. Право вимоги у банка виникло 31 травня 2010 року, договірні зобов'язання не виконувалися, що свідчить про те, що банк міг дізнатися про відкриття спадщини після смерті боржника [INFO] року і, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, заявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців, проте звернувся в суд лише 30 серпня 2017 року. Відповідно до ч. 4 статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки вимоги до спадкоємців у встановлений законом строк заявлено не було, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкрита, кредитор позбавляється права вимоги відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, суд дійшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed