Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "ОТП Факторинг Україна", Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 02.11.2009р. №10357, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, оскільки не мав у своєму розпорядженні доказів безспірності заборгованості позивача перед банком, не перевірив первинні бухгалтерські документи. Банк не проінформував [PERSON] про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису, що є передумовою для звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку за виконавчим написом нотаріуса. Крім того, відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або позасудовому порядку згідно із цим Законом. Представники сторін в засідання суду не з"явилися, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Позивач та Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2007р. між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" - банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №CL-013/024/2007, згідно умов якого позивачу було надано кредит в сумі 107970 дол.США на строк до 04.05.2013р., відсотки за користування кредитними коштами 11,99% на рік. На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором, сторонами було укладено договір застави транспортного засобу №РCL-013/024/2007 від 04.05.2007р., згідно умов якого в заставу було передано автомобіль Audi Q7 3.0 TDi Quattro, р.н. [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - сірий, кузов №[NUMBER], тип - легковий універсал-В. 05.11.2010р. ТОВ "ОТП Факторинг Україна" придбало у ПАТ "ОТП Банк" право вимоги до позивача згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю. Крім того, згідно договору відступлення права вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було передано право вимоги за договором застави №РCL-013/024/2007 від 04.05.2007р. 02.11.2009р. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №10357, згідно якого запропоновано звернути стягнення на автомобіль Audi Q7 3.0 TDi Quattro, р.н. [NUMBER], рік випуску - 2007, колір - сірий, кузов №[NUMBER], тип - легковий універсал-В, що належить [PERSON] Частиною 6 ст.20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). При цьому перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 87 Закону України "Про нотаріат"). Пунктом 283 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 (чинної на момент вчинення виконавчого напису), передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусами після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення. Згідно з пунктом 284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Спеціальним законодавчим актом, яким регулюються правовідносини обтяжень рухомого майна є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Його преамбулою визначено, що сферою дії цього Закону є правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань. У відповідності до положень ч.1 ст.24 вказаного Закону (в редакції станом на 02.11.2009р.) звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом або в позасудовому порядку згідно із цим законом. Статтею 26 вказаного Закону (в редакції станом на 02.11.2009р.) визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких такого способу як виконавчий напис нотаріуса передбачено не було. Крім того, такого способу, як вчинення виконавчого напису нотаріуса, не було передбачено і умовами договору застави від 04.05.2007р. Таким чином, суд вважає, що вчинення виконавчого напису нотаріусом 02.11.2009 року суперечило чинному на той момент законодавству, оскільки не було передбачено такий правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved