Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей доньки [PERSON], 11.12.1999 року народженя та [PERSON], [INFO]. 31 березня 2014 року шлюб між ними розірвано. 11 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON]виповнилося 18 років. Станом на 13 грудня 2017 року згідно наказу від 01.09.2015 року її донька [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Новояворівське вище професійне училище", за спеціальністю "Кухар, кондитер", а донька [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Новояворівське вище професійне училище", за спеціальністю "Перукар (перукар-модельєр) манікюрник", термін закінчення навчання 30.06.2018р.. Доньки проживають разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, не допомагає матеріально, а їй одній важко утримувати себе та доньок. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 27 грудня 2017 року, до закінчення навчання дітьми, а саме, до 30 червня 2018 року. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області по даній справі відкрито спрощене позовне провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 лютого 1999 року у Немирівській селищній раді Яворівського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін 11 грудня 1999 року народилося дві доньки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-СГ №114611, серії 1-СГ №114611 від 11 січня 2000 року виданого Немирівською селищною радою Яворівського району Львівської області. Тривалий час сторони проживають окремо, діти проживають з матірю та перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. З довідки №315 виданої директором ДНЗ Новояворівського вищого професійного училища 13 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] навчається (наказ №2,3 УДЗ від 01.09.2015 року) навчається в Державному навчальному закладі "Новояворівське вище професійне училище" за професією «Кухар-кондитер» і не знаходиться на повному державному забезпеченні, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Згідно довідки №313 виданої директором ДНЗ Новояворівського вищого професійного училища 13 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] навчається (наказ №2,3 УДЗ від 01.09.2015 року) навчається в Державному навчальному закладі "Новояворівське вище професійне училище" за професією «Перукар (перукар-модельєр), манікюрник» і не знаходиться на повному державному забезпеченні, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За положеннями ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи наведене, та беручи до уваги те, що повнолітні діти проживають з матірґю, перебувають на її повному утриманні і на даний час продовжують навчання, а відповідач, будучи батьком дітей жодної допомоги не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задавольнити. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved