Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма надвірними прибудовами № 61 по вул. Тімірязєва в м. Світловодську Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на початку 2001 року вона продала належну їй квартиру та вирішила придбати житловий будинок по вул. Тімірязєва, 61 в м. Світловодську через відповідача шляхом укладення розписки, згідно якої відповідач отримав 9000 грн. за будинок та пообіцяв переоформити правовстановлюючі документи на позивача згодом. Однак, на даний час відповідач не виконав взяті на себе зобовязання стосовно нотаріального оформлення будинку, відмовляється повертати позивачу будинок та гроші отримані ним за будинок. 11 квітня 2017 року позивач уточнила позовні вимоги та просила суд припинити право власності відповідача [PERSON] на житловий будинок № 61 по вул. Тімірязєва в м. Світловодську Кіровоградської області та визнати за позивачем, кредитором, [PERSON] на цей будинок право власності (а.с. 38). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 25.04.2017 року відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та проти ухвалення без нього рішення суду не заперечує, при цьому в заяві зазначив, що 2001 році він придбав житловий будинок № 61 по вул. Тімірязєва в м. Світловодську на грошові кошти, які дала йому [PERSON], щоб він їй купив дім та оформив його на неї. [PERSON] мала грошові кошти, які у неї були від продажу її квартири, яка належала їй на підставі заповіту померлої бабусі [PERSON]. Продаж квартири вчинено за 1000 дол. США і посвідчено нотаріусом. Коли отримав гроші від [PERSON], написав розписку, якою зобовязався купити для неї дім. Оригінал розписки забрала [PERSON] Станом на сьогодні земельна ділянка під будинок та город не приватизована (а.с. 45). Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до розписки від 16.03.2001 року, з метою придбання для [PERSON] житлового будинку (за який попередньо домовився з [PERSON]), отримав від [PERSON] грошову суму 9000 грн. і зобовязався придбати на її імя будинок № 61 по вул. Тімірязєва в м. Світловодську і оформити його на неї або повернути останній гроші, якщо не купить будинок (а.с. 3). Згідно Договору купівлі-продажу від 27 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 893 [PERSON], котрий діє від імені [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок № 61, що знаходиться в м. Світловодську по вул. Тімірязєва жилою площею 22.5 кв.м., будинок саманний, обкладений цеглою, з надвірними будівлями, а саме: огорожею літ. N, криницею літ. К, сараєм літ. В, сараєм літ. Д. (а.с. 4). З довідки про склад сім"ї (а.с. 7) слідує, що [PERSON] має на утриманні дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], 13серпня [INFO]. Сім"я мешкає за адресою: м. Світловодськ, вулиця Тімірязєва, 61 Кіровоградської області. За інформацією (а.с. 14) реєстраційної служби ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 14.01.2009 року. Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом вимог ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. На підтвердження позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок позивач послалась та надала тільки копію розписки про отримання [PERSON] коштів на придбання будинку для позивача. Позивачем не надані будь-які докази, які б містили у собі дані, на підставі яких суд міг встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги, а твердження позивача про фактичне укладання сторонами договору стосовно будинку не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Крім того, суд прийшов до висновку, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту її порушеного права, а тому і відсутні правові підстави для задоволення даного позову. В описовій частині позову [PERSON] просила суд відстрочити до прийняття рішення по справі сплату недоплаченої частини судового збору (а.с. 2). На аркуші справи № 10 мається акт № 1 від 04.01.2017 року про те, що під час розкриття конверта (пакета), надісланого [PERSON], виявлено відсутність документів, зазначених в додатку до позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: фіскального чеку сплати судового збору у сумі 200.00 грн., копії витягу з БТІ та копії свідоцтва народження дітей. З ухвали про відкриття провадження у справі слідує, що [PERSON] було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі (а.с. 15). 13.02.2017 року [PERSON] долучила до матеріалів справи фіскальний чек про сплату судового збору у розмірі 221,20 грн. (а.с. 22). Ціна позову 8624,00 грн. З уточнених позовних вимог вбачається, що позивач просить суд припинити право власності відповідача на житловий будинок та визнати право власності за позивачем на будинок, тобто позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру та одну позовну вимогу немайнового характеру (а.с. 38). Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем слачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, за подання до суду даного позову позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп., з урахуванням сплаченої позивачем суми судового збору у розмірі 221,20 грн. згідно квитанції № 0.0.679295868.1 від 29.12.2016 року, з позивача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1058 грн. 80 коп. (640 грн. за позовною вимогою майнового характеру + 640 грн. за позовною вимогою немайнового характеру - 221,20 грн. сплачений позивачем судовий збір).

Outcome: approved