Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 9800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись відповідно до умов. Свої зобов`язання перед позивачем відповідач належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 22.01.2019 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 43\~351,06 грн. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: тіло кредиту в розмірі 7575,77 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 19\~513,17 грн., заборгованість за пені становить 13959,69 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) 2052,43 грн. В зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 43\~351,06 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача Савіхіна А.М., яка діє в інтересах позивача ПАТ КБ Приватбанк» (на підставі довіреності № 8332-К-Н-О від 31.08.2017 року)\~\~не з`явилася, подавши до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, на підставі доказів в матеріалах справи, клопотання та заяви відсутні. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" у зв`язку з пропущенням банком строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви відповідача, суд доходить наступного висновку. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1\~ст. 95 ЦПК України\~-\~письмовими доказами\~є документи,\~які містять\~дані про\~обставини,\~які мають\~значення для\~правильного вирішення спору. Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 02 вересня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] підписано заяву № б/н, відповідно до якої відповідач отримала кредит в розмірі 9800 (дев`ять тисяч вісімсот) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У анкеті-заяві [PERSON] вказано, що кредитний ліміт картки «Універсальна» з 30 днями пільгового періоду, становить 500 грн, базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається із терміном дії платіжної картки (а.с. 11). З вказаної заяви суд установив, що відповідач ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Разом з тим, пунктом 1.1.1.54 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення), а пунктом 1.1.1.55 що кредитна картка це платіжна карта з встановленим кредитним лімітом.(а.с. 13 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг після настання зазначеного на картці останнього місяці терміну її дії Банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Суд не приймає посилання позивача на неодноразову пролонгацію договору, оскільки пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, але позивач не надав доказів того, що після закінчення строку дії договору банк видавав відповідачу нові платіжні картки. Про вищенаведене зазначив Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній в постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-103цс14. Позивачем не надано доказів того, що відповідачу надавались платіжні картки з новим строком дії. ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 18 лютого 2019 року. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~- позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до\~ст. 266 ЦК України\~-\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2\~ст. 258 ЦК\~України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 253 ЦК\~України - перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.1, ч.5\~ст.261 ЦПК України\~-\~за загальним\~правилом перебіг\~загальної і\~спеціальної позовної\~давності починається\~від дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права\~або про\~особу,\~яка його\~порушила;\~за зобов`язаннями\~з визначеним\~строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.5-10) вбачається, що починаючи з 02.09.2008 року по 22.01.2019 року відповідач [PERSON] неналежно виконувала свої зобовязання щодо погашення за наданим кредитом коштів. Згідно з анкетою-заявою\~ від 02.09.2008 р. сплата заборгованості за кредитом може здійснюватися як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком коштів із платіжної картки. Тобто, платежі які були частково сплачені на картковий рахунок не містять підтвердження, що вносилися самим боржником чи списувалися позивачем з кредитної картки частинами, що не може розцінюватися, як переривання позовної давності. Погашення кредиту не проводилося, а стягувані позивачем суми, не свідчать про визнання відповідачем позову і не є підставою для переривання позовної давності. Позивачем не надано будь-яких даних, з яких вбачається, що перебіг строку позовної давності був перерваний, зважаючи на що, посилання на пропуск строку позовної давності є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] , кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Пунктом 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Разом з тим пунктом 1.1.7.42 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє без обмеження строку. (а.с. 19). Наведені положення Умов і правил надання банківських послуг суперечать одне одному. Пунктом 1.1.7.31 Умов і правил надання банківських послуг встановлено строк позовної давності 50 років. Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Верховний Суд України в правовій позиції у справі № 6-757 цс 15 від 01.07.2015 року зазначив, що Умови і правила надання банківських послуг, в яких установлено збільшену позовну давність, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності. Відповідно до ч.3\~ст. 267 ЦК України\~- позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4\~ст. 267 ЦК України\~-\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи заяву відповідача про застосування позовної давності суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності. Судовий збір,\~відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України, покладається на позивача.

Outcome: dismissed