Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

11 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду з позовом до Очаківської міської ради, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Причал", про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 травня 2006 року він зареєстрував право власності на нежитлову будівлю елінг двоповерховий, що розташований по вул. Червоних Партизан, 9А в м.Очакові Миколаївської області, на підставі рішення виконкому Очаківської міської ради від 28 квітня 2006 року. 19 грудня 2006 року отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0081 га, на якій розташована нежитлова будівля - елінг двоповерховий. В жовтні 2016 року йому стало відомо, що вищевказана земельна ділянка, що йому належить, знаходиться у користуванні ТОВ "Причал" відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 28 грудня 1993 року на підставі рішення Очаківської міської ради народних депутатів № 457 від 28 грудня 1993 року. Вважає, що державний акт на право постійного користування землею від 28 грудня 1993 року підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. Згідно архівної копії рішення Очаківської міської ради № 457 від 28 грудня 1993 року, рішення щодо передачі у користування ТОВ "Причал" земельної ділянки площею 1 га не приймалося. У вказаному рішенні навпаки зазначено, що необхідно видати акти індивідуального землеволодіння членам ТОВ "Причал", а також акт на землі загального користування ТОВ «Причал». Площу загального користування не зазначено, що призвело до того, що на одну й ту ж саму ділянку прийнято рішення про видачу правовстановлюючих документів. Земельну ділянку ТОВ "Причал" надано у користування без розроблення проекту відведення, що суперечить ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року). З 1993 року здійснювалося часткове вилучення земельної ділянки у ТОВ "Причал", розмір земельної ділянки неодноразово змінювався, оскільки земельна ділянка частково передавалася у приватну власність власникам нежитлових будівель-елінгів. Вважає, що державний акт на право постійного користування землею видано ТОВ "Причал" з порушення законодавство, чим на даний час порушуються його права, як власника земельної ділянки та нерухомості розташованої на неї. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсним державний акт. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] позов визнала, пояснила, що в зв?язку з тим, що 28.11.1993 року, при видачі державного акту на право постійного користування землею ТОВ «Причал», площею 1 га, не було враховано, що згідно рішення Очаківської міської ради №457 від 28.11.1993 року земельна ділянка, загальною площею 1 га, була розділена між членами ТОВ «Причал» та частково передана, для загального користування, ТОВ «Причал», виникла ситуація, що на одну й ту ж земельну ділянку виникло право у різних користувачів, тому усі документи мають бути приведені у відповідність до законодавства, та державний акт на право постійного користування землею від 28.11.1993 року необхідно визнати недійсним. Представники третьої особи ТОВ "Причал" [PERSON] та адвокат [PERSON] позов не визнали, пояснили, що звернення до суду є некоректним, позовні вимоги безпідставними та не підлягаючими задоволенню, оскільки не було порушено права позивача. Представники третьої особи вважають, що [PERSON] не має права вимагати визнання недійсним усього державного акту на право постійного користування землею, так як після передачі землі у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0081 га, право постійного користування припинено, але не на всю земельну ділянку, а на ту, що перейшла у власність [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що директор ТОВ "Причал" [PERSON] звернувся до голови Очаківської міської ради [PERSON], з листом у якому ТОВ "Причал" просить розглянути питання про видачу рішення на будівництво елінгів, видачу актів на землю загального користування, а також видачу актів індивідуального землекористування (а.с.14). Згідно архівної копії рішення виконкому Очаківської міської ради народних депутатів від 28 грудня 1993 року № 457, розглянувши лист ТОВ "Причал" виконком міської ради народних депутатів вирішив: дозволити будівництво індивідуальних елінгів та госппобутових приміщень згідно затвердженого плану, видати акти індивідуального землекористування забудовникам членам ТОВ "Причал"(за списком) , розміром 4,5х18м, та землевпоряднику видати акт на закріплення землі загального користування ТОВ "Причал" (а.с.12). 28 грудня 1993 року товариству з обмеженою відповідальністю "Причал" видано державний акт на право постійного користування землею Серії МК, площею 1,0 га для будівництва індивідуальних елінгів (а.с.21). Як вбачається з архівної копії рішення виконкому Очаківської міської ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року № 443, виконком вирішив передати у право приватної власності земельні ділянки і видати акти на право приватної власності на землю громадянам за списком, у тому числі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] площею 0,0081 га., які в подальшому отримали державні акти про право власності на земельні ділянки (а.с.72-73). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 квітня 2005 року, [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0081 га, що знаходиться за адресою: м.Очаків, ТОВ "Причал", вул.. Червоних партизан, елінг 15 (а.с.59). 19 грудня 2006 року [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВСА № 483061 від 04 квітня 2005 року, видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 598199 (а.с.11). Згідно інформації в Очаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у приватну власність громадянам для обслуговування та будівництва елінгів (ТОВ "Причал", вул. Червоних партизанів 9А м.Очаків) було виділено 16 земельних ділянок площею 0,0081 га кожному, у тому числі і [PERSON] (а.с.68). 13 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області з заявою про надання витягу з Державного земельного кадастру, на свою земельну ділянку, площею 0,0081 га, надану йому для обслуговування та будівництва елінгу. Управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року № 11-14.04-99.5-2234/2-16 надало відповідь [PERSON] на його заяву та роз?яснило, що відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право користування чи право власності на земельну ділянку може перебували лише у однієї особи, отже право постійного користування ТОВ "Причал" повинно бути припинено з моменту отримання громадянами права власності на земельну ділянку з земель, які перебувають у постійному користуванні ТОВ "Причал". [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду щодо врегулювання питання використання земельної ділянки, а саме скасування державного акту на право постійного користування ТОВ "Причал" або визнання його недійсним (а.с.83). Відповідно до ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Стаття 152 ЗК України надає власнику земельної ділянки або землекористувачу право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, такий захист здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Аналогічне роз'яснення містить й п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 з подальшими змінами. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно рішення виконкому Очаківської міської ради народних депутатів № 457 від 28 грудня 1993 року, площа земельної ділянки, яка була передана в користування ТОВ «Причал», згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 28 грудня 1993 року, мала бути зменшена від загальної площі 1 га, так як згідно п.2 зазначеного рішення частина земельної ділянки, була передана в користування членам ТОВ «Причал», а тільки на земельну ділянку загального користування необхідно було видати державний акт на право постійного користування землею ТОВ «Причал». Крім того, рішенням Очаківської міської ради від 30 грудня 1993 року, ті земельні ділянки, що були передані членам ТОВ «Причал» для індивідуального землекористування, було передано у приватну власність членам ТОВ "Причал". Проаналізувавши викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що в державному акті на право постійного користування землею від 28 грудня 1993 року, виданого ТОВ «Причал», зазначено площу земельної ділянки 1 га, що суперечить змісту рішення Очаківської міської ради №457 від 28 грудня 1993 року, на підставі якого було видано державний акт на право постійного користування землею, що призвело до видачі на одну й ту ж земельну ділянку державного акту на право постійного користування землею та державного акту на право приватної власності на землю, що суперечить земельному законодавству, та є порушенням прав позивача. Враховуючи викладене, з метою усунення порушень прав позивача, як власника земельної ділянки, та нерухомості, яка розташована на земельній ділянці, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 28.12.1993 року.

Outcome: approved