Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - припинення особистого сервітуту, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. У 2008 році, мати відповідача - [PERSON], яка є громадянкою РФ приїхала в Україну на постійне місце проживання та оселилася у квартирі [PERSON], як член його сім'ї, встановивши особистий сервітут. У травні 2013 року Відповідачка виїхала до м. Ялти АР Крим, де оселилася, а у 2014 році зареєструвала своє місце проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS]. В позовних вимогах позивач просить припинити особистий безстроковий житловий сервітут фізичної особи, громадянки Російської Федерації [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], на квартиру [ADDRESS], а саме: визнати фізичну особу громадянку Російської Федерації [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], такою. Що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надістала відгук на позов на адресу суду, у якому проти позову не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені їм правовідносини. З 2006 року є одноособовим власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується правовстановлюючими документами на ім'я [PERSON]. У відповідності до Довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданою Комунальним підприємством „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Центр обслуговування споживачів №1, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У 2008 році, мати відповідача - [PERSON], яка є громадянкою РФ приїхала в Україну на постійне місце проживання та оселилася у квартирі [PERSON], як член його сім'ї, встановивши особистий сервітут. У травні 2013 року Відповідачка виїхала до м. Ялти АР Крим, де оселилася, а у 2014 році зареєструвала своє місце проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Д о лютого 2015 року Позивач мав можливість сплачувати усю нараховану за квартиру плату, однак з лютого 2015 року платежі за комунальні послуги суттєво підвищилися, тому у позивача виникла необхідність у знятті Відповідачки з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. З травня 2013 року Відповідачка у квартирі за адресою: [ADDRESS] - не проживає, даний факт підтверджується наступними документами: 1. Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.02.2015 року, який складений комісією у складі мешканців будинку за адресою: [ADDRESS]. 2. Листом-довідкою КП „Залізничне" Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 27.08.2015 року № 44-405/07. 3. Письмовим зверненням [PERSON] від 28.02.2015 року до голови правління ПАТ „Київгаз" [PERSON] щодо перерахунку вартості послуг за особовим рахунком разом з відміткою в отриманні. 4. Довідкою від 03.04.2015 року № 262 розрахунково-абонентського відділу № 1 ПАТ „Київгаз" за формою Д-4 щодо фактичної кількості мешканців у квартирі [ADDRESS]. 5. Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.07.2015 року, який складений комісією у складі мешканців будинку за адресою: [ADDRESS]. 6. Письмовими зверненнями [PERSON] від 17.07.2015 року до голови правління до ПАТ „Київгаз" [PERSON] щодо перерахунку вартості послуг за особовими рахунками разом із відміткою в отриманні. 7. Довідкою від 16.07.2015 року № 134 розрахункового абонентського відділу № 1 ПАТ „Київгаз" за формою Д-4 щодо фактичної кількості мешканців у квартирі [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим житлом відноситься до особистих сервітутів. Особистий сервітут на житло для громадянки Росії [PERSON] був встановлений, за згодою власника квартири. Особистий сервітут є право, яке виникає на підставі закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 Цивільного кодексу України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. У випадку передбачених ст. 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач громадянка Росії [PERSON] змінила місце реєстрації, то згідно з п. 4 ч. 1 ст. 406 Цивільного кодексу України відпадає одна з необхідних обставин для встановлення сервітуту за законом і сервітут припиняється, а тому громадянка Росії [PERSON] вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved