Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що 11 вересня 2017 року між нею та Кам`янською міською радою укладено договір № 14494 оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1 договору він укладається строком до 30.06.2018 року. Так, відповідно до п. 3.2 після закінчення строку дії договору «орендар», який належно виконував обов`язки відповідно до умов цього договору та законодавства України, має переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк. 03.05.2018 року вона письмово звернулась до Кам?янського міського голови із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки на новий строк, але до теперішнього часу так відповіді не отримала. Вищезазначена земельна ділянка в її користуванні знаходиться понад 10 років, постійно здійснює оплату за користування нею. Крім того, 05.01.2017 року нею отримано паспорт прив`язку №469 на розміщення двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по проспекту Герої АТО в районі кінотеатру «МИР». У лютому місяці поточного року Управлінням містобудування та архітектури Кам?янської міської ради строк дії зазначеного паспорта прив`язки продовжено до 05.01.2020 року. Тобто виконавчими органами міської ради визнано її право користування земельною ділянки. Тому просить суд, визнати поновленим договір від 11.09.2017 № 14494 оренди земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS]. Кадастровий номер [NUMBER] , укладений між нею та Кам`янською міською радою на тих самих умовах, які передбачені договором, тобто на 1 рік з дня набрання законної сили рішення суду про його поновлення. Заяви, клопотання позивача, відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідач Кам?янської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, винести рішення на розсуд суду. Процесуальні дії по справі. Ухвалою суду 18 квітня 2019 р. відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. 23 квітня 2019 року ухвалою суду замінено відповідача Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно на відповідача Кам?янську міську раду. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Відповідно до договору № 14494 від 11 вересня 2017 року між Кам ? янською міською радою та [PERSON] укладений договір про оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область м. Кам?янське пр. Героїв АТО в районі кінотеатру «Мир», строк дії до 30.06.2018 року (а.с.23 - 25). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась із листом до Кам?янського міського голови про продовження договору оренди земельної ділянки на новий строк (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що земельній ділянці в районі кінотеатру «Мир» по пр. Героїв АТО в м. Кам?янське присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (а.с.7). 05.01.2017 року на ім`я позивача [PERSON] отримано паспорт прив`язку №469 на розміщення двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності по проспекту Герої АТО в районі кінотеатру «МИР» м. Кам?янське Дніпропетровська область (а.с.8-22). Застосовані норми права Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1). чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5). чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6). як розподілити між сторонами судові витрати; 7). чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8). чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1,3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов?язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Ст. 1,2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відносини, пов`язані з орендою земельних ділянок, на яких розташовані цілісні майнові комплекси підприємств, установ і організацій державної або комунальної власності, а також заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим, та їх структурних підрозділів, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про оренду державного та комунального майна". Згідно до ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частинах першій - п`ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів ст.ст. 319, 626 ЦК України суд приходить до висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно із частинами першою - п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. На виконання умов договору оренди землі, перед закінченням строку його дії, позивач надіслала на адресу лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки. На день звернення до суду відповідачем не надано на адресу позивача заперечень проти поновлення договору оренди земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у позивача не припинилося переважне право, як у орендаря, на укладення нового договору оренди землі, оскільки у відповідності до умов договору оренди землі та ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" звернулося до відповідача із листом-повідомленням про бажання скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі, на що не отримала від відповідача у строк, передбачений ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"відповідь про заперечення щодо поновлення вищевказаного договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволення.

Outcome: approved