Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до виконавчого комітету Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання за ними в рівних частках права власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння - житловий будинок загальною площею 84,6 м2, житловою площею - 52 м2, літню кухню площею 39,7 м2, стайню-стодолу площею 51,2 м2, що розташовані за адресою [ADDRESS]. У позовній заяві зазначено, що позивачі постійно проживають в [ADDRESS]. Домоволодіння по [ADDRESS] було побудовано в 1975 році і належить до категорії «колгоспних дворів». Станом на 01.07.1990 року усі позивачі були зареєстровані та постійно проживали у вищезазначеному домоволодінні. Свідоцтво про право власності на домоволодіння ними не було виготовлено. З 01 січня 2013 року введено нові правила реєстрації нерухомого майна, а тому отримати документ на право власності в адміністративному порядку можливості немає. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Визнати за ними в рівних частках право власності на домоволодіння - житловий та господарські споруди. У судове засідання позивачі не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити повністю (а.с.24) Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, направив на адресу суду письмове клопотання про слуханя справи у відсутності представника (а.с.25). Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України - участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки №71, виданої 19.02.2014 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння в [ADDRESS] відноситься до категорії «колгоспні двори». Станом на 01.07.1990 року в домоволодінні проживали [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Вищезазначені особи проживають у домоволодінні і на сьогоднішній день (а.с.11) Відповідно до довідки №02-8, виданої 25 лютого 2014 року комунальним підприємством "Архітектурно-планувальне бюро" документація на домоволодіння, що розташовані в [ADDRESS] в архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. При обстеженні на місці встановлено, що житловий будинок побудовано в 1975 році, літня кухня побудована в 1963 році, господарський будинок - в 1991 році без порушення будівельних норм. Транзитні інженерні комунікації, ЛЕП, газопроводи, кабелі зв'язку на території двору відсутні. На вказані домоволодіння Івано-Франківським інвентаризаційним бюро видано технічний паспорт (а.с.13). Як вбачається з технічного паспорта на домоволодіння [ADDRESS] інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 113417 грн. (а.с.16-19). Відповідно до довідки №719, виданої 22.01.2014 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації домоволодіння [ADDRESS] має наступні технічні характеристики - житловий будинок загальною площею - 77,6 м2, житловою площею 52, 7 м2, літня кухня загальною площею 39, 7 м2, стайня загальною площею 51,2 м2, ворота загальною площею 6,0 м2, огорожа загальною площею 37,5 м2, криниця загальною площею 6 м2. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилася (а.с.12). Реєстраційною службою Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно, рекомендовано звертатися до Рогатинського районного суду (а.с.14-15). За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина четверта статті 182 ЦК України, стаття четверта Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно з пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 7 лютого 2002 року (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.26-27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні. Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення. було покладено саме на сільські ради. У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння побудовано в період з 1975 по 1991 рік (а.с.13). Згідно ст.120 ЦК УРСР (1963 року) колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. За ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. За [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженкою і жителькою с.Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженцем і жителем [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності по 1/3 частині за кожним на нерухоме майно - домоволодіння [ADDRESS]: житловий будинок загальною площею - 77,6 м2, житловою площею 52, 7 м2, літню кухню загальною площею 39, 7 м2, стайню загальною площею 51,2 м2, ворота загальною площею 6,0 м2, огорожу загальною площею 37,5 м2, криницю загальною площею 6 м2. На підставі ст.ст.120,123 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 182,328,331,392 ЦК України,

Outcome: approved