Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить про визнання неправомірною відмову у здійсненні приватизації та зобовязати відповідача вчинити необхідні дії для приватизації житла у відповідності до закону. \~ \~ \~ \~В позові зазначила, що зареєстрована та проживає у квартирі гуртожитку № 89-а в будинку № 13 по вул. Цегельній в м. Запоріжжі, житло є неприватизованим. З метою реалізації свого права на безоплатну приватизацію житла звернулась до відповідача з відповідною заявою та необхідними документами, однак отримала відмову, яка була мотивована тим, що в ордері № 743 серія "Г" від 07.11.2014 року про надання житлової площі статус житла визначений як двокімнатна квартира. Зазначаючи, що приватизація (передача) житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності територіальної громади міста, проводиться на підставі "Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 та "Порядку передачі житлових приміщень гуртожитків, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя, у власність громадян", затвердженого рішенням міської ради від 25.07.2012 року № 34, в яких чітко прописаний перелік житлових приміщень в гуртожитках, які підлягають приватизації кімнати, жилі блоки, секції. \~ \~ \~ \~ Вважаючи відмову неправомірною, такою, що посягає на її право на участь у безоплатній приватизації житла у державному житловому фонді, просить про задоволення позову. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у його відсутність. \~ \~ З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, до суду звернувся і відповідач. За згаданих обставин у відповідності до ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу, без участі сторін і їх представників. \~ \~ \~ \~\~ Зясувавши обставини справи, суд знаходить позов таким, що відлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно ст. 15 ч.1 п.10 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п.69,70,72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 р. N 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» ( розділ IV),ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім'я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред'являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім'ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Позивачка отримала ордер № 743 серія "Г" від 07.11.2014 року на житлову площу в гуртожитку, однак при його заповненні було помилково зазначений статус житла як двокімнатна квартира. Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону. Житло позивачки є двокімнатною квартирою в житловому будинку, а позивачка має право на його приватизацію у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved