Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» 27.04.2021 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 220917 гривень 33 копійки, як різницю між виплаченим фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом) та виплаченою страховою виплатою, а також судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07.05.2021 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, у разі відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання призначене на 16.08.2021 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою позивача, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2020 року о 15 год. 30 хв., водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Мазда 626», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Одесі на перехресті нерівнозначних доріг, рухався по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя проїзних частин вул. Торгова кут вул. Пастера, по головній дорозі, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда 6», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За наслідком вказаного правопорушення, постановою судді Приморського районного суду міста Одеси Шенцевою О.П. визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.03.2020 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як вбачається пошкоджений у вказаній дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб марки «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «СК «АХА «Страхування» (з 20.06.2019 року змінено найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»)на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №0110а9о від 21.03.2019 року, зі строком дії з 21.03.2019 року по 20.03.2020 року, з визначеною страховою сумою у розмірі 735200,00 грн. У відповідності до висновку №5341 експертного авто товарознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, виконаного 20.04.2020 року ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марка «Мазда 6», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 17 березня 2020 року складає 366699 гривень 94 копійки. Стаття 8 Закону України «Про страхування» регламентує, що страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно із положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до страхових актів №ARX2553761 від 01.04.2020 року та №ARX2576157 від 16.06.2020 року, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було визначено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 347916,48 грн. та 3000,85 грн., що в загальній сумі складає 350917,33 грн., виплата якого підтверджується платіжними дорученнями №658513 від 02.04.2020 року та №678633 від 17.06.2020 року. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. З положень ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу відповідачем, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.03.2020 року, була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі полісу обов`язкового страхування серії ЕР №106884762, зі строком дією до 17.03.2020 року, та лімітом відшкодування матеріальної шкоди в сумі 130000,00 грн., що підтверджується наданим до суду витягом МТСБУ. Позивач 21.07.2020 року звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з заявою про відшкодування суми виплаченого відшкодування на підставі полісу серії ЕР №106884762, на підставі якої позивачем визнано отримання виплати в сумі 130 000,00грн. На підставі вищевикладеного вбачається, що різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням, що дорівнює вартості відновлювального ремонту, та відшкодованим страховиком відповідача страховим відшкодуванням складає в сумі 220917,33 грн. (350917,33-130000,00=220917,33). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Приймаючи вищевикладене, суд приходить обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування повністю, за наслідком чого з [PERSON] підлягає стягненню на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 220917,33 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору підлягає 3313,75 грн.

Outcome: approved