Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Вижницької РДА про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дитини. В позові зазначає, що відповідач з травня місяця 2014 року до грудня місяця 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . В період перебування у вказаному шлюбі у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується актовим записом №56 в Свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 19-го жовтня 2015 року. На підставі Рішення Вижницького районного суду по справі №713/194216-ц від 23-го січня 2017 року шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище- [PERSON] . Згідно рішення суду, яке набрало законної сили та було виконано 23-го лютого 2017 року відновила своє дошлюбне прізвище - [PERSON] замість раніше існуючого [PERSON] . Син [PERSON] [INFO] , з моменту свого народження має прізвище батька - [PERSON] . Проте всі виклики на засідання комісії в справах дітей органу опіки та піклування Вижницької РДА відповідач [PERSON] проігнорував, будь-яких пояснень щодо такого свого відношення до дитини не надав. Посилається на те, що 20-го листопада 2018 року орган опіки та піклування Вижницької райдержадміністрації надав мені Висновок №01.34-1597, згідно якого з метою захисту законних прав та інтересів мого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до протокольного рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 20.10.2018 року №9 визнав \\ за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Дане рішення органу опіки відповідач не оскаржував. Відповідач створив іншу сім`ю, де також має малолітню дитину з присвоєнням їй свого прізвища - [PERSON] . Відповідно до вимог п.п.3,5 ст.148 Сімейного Кодексу України, - у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини яка досягла семи років... У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Зазначала, що вона пропонувала відповідачеві, в тому числі через орган опіки та піклування Вижницької РДА, дати згоду на зміну прізвища дитини в добровільному (поза судовому порядку. Проте відповідач на виклик органу опіки та піклування з даного питання не з`явився, а по телефону як мені так і представнику органу опіки повідомив, що він не дає згоди на зміну прізвища дитини. А тому звертається до суду по даному спору з відповідачем щодо зміни прізвища дитини - [PERSON] [INFO] на її прізвище - [PERSON] . Просить позбавити батьківських прав позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] та змінити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] на прізвище матері - [PERSON] [INFO] з внесенням зміненого прізвища дитини [PERSON] в Свідоцтво про її народження. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Третя особа , представник Органу опіки та піклування Вижницької РДА в судовому засіданні вказувала, що дійсно відповідач неодноразово запрошувався на засідання комісії , однак жодного разу не з`явився, просила при прийнятті рішення врахувати та захистити права дитини. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з травня місяця 2014 року до грудня місяця 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] , виданої 19.10.2015 року виконавчим комітетом Мигівської сільської ради ради Вижницького району Чернівецькій області, батьком якого є [PERSON] . На підставі рішення Вижницького районного суду по справі №713/194216-ц від 23-го січня 2017 року шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу відновлено дошлюбне прізвище- [PERSON] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов позивача [PERSON] , вказано син знаходиться на утриманні матері, батько не цікавиться життям дитини. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 20.11.2018 року №01.34.1597, орган опіки і піклування Вижницької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав`позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Оцінюючи представлені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов в даній частині задовольнити, оскільки в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. З урахуванням обставин справи позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України " батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття", ст.166 ч.2 СК України "особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини", ст. 181 ч.3 СК України. "за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі", згідно ст. 183 ч.1 СК України " частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку , що позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Положеннями ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Відповідно до вимог ст.ст.141, 142 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно з вимогами ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини, згідно вимог ст.148 СК України. В силу вимог ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, за загальним правилом прізвище дитини визнається за прізвищем її батьків. Підстави для зміни прізвище дітей чітко визначено у ст. 145 Сімейного кодексу України, згідно яких підставою для такої зміни є зміна прізвища одного з батьків Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у позові в частині позову про зміну прізвища дитини необхідно відмовити за недоведеністю. На підставі ст.ст. п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ст.166 ч.5 ст.167, СК України,

Outcome: partial