Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

03 серпня 2013 ТОВ "Зарічник " звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2002 року по 31.03.2013 року в сумі 2073 грн. 10 коп. з боржника [PERSON] . 03.09.2013 року судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 2073 грн. 10 коп. та судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. 24.09.2013 року ухвалою Зарічного районного суду м.Суми за заявою боржника [PERSON] судовий наказ Зарічного районного суду м.Суми від 03 вересня 2013 року скасовано. При зверненні до суду з вказаною заявою [PERSON] свої вимоги обґрунтовував тим, що не перебуває у договірних відносинах із ТОВ «Зарічник», тому не бажає сплачувати вказану суму. Позивач при зверненні до суду 07.11.2014 року з позовом зазначав, що [PERSON] з 23 листопада 1985 року зареєстрований за вказаною адресою як власник, з ним зареєстрована дружина [PERSON], та син [PERSON] Позов до відповідача обґрунтовується тим, що вказаний будинок є власністю Житлово-будівельного кооперативу -65 «СТАРТ». Між ТОВ «Зарічник» та Житлово-будівельним кооперативом -65 «СТАРТ» укладалися договори на обслуговування будинку та прибудинкової території. Останній договір «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» по будинку [ADDRESS] укладено 01.11.2006 року з подальшим укладенням додаткової угоди. Даний договір діяв до 31 березня 2013 року. Предметом договору є забезпечення позивачем як виконавцем надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території (прибирання, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, тощо). За спірний період обслуговування будинку позивач виконував роботи відповідно до умов договору та вимог законодавства, прибирав прибудинкову територію, обслуговував мешканців службою ОДС, паспортистом, бухгалтером, аварійною службою, проводив загальні весняні та осінні огляди будинку, та інше. Скарг від мешканців будинку на неякісне виконання чи невиконання робіт, надання їх в неповному обсязі, не надходило. За час обслуговування ТОВ «Зарічник» вищевказаного будинку , станом на 31.03.2013 року по квартирі [ADDRESS] утворилась заборгованість по експлуатаційним витратам і комунальній електроенергії у сумі 2073 грн.10 коп., яку відповідач сплачувати відмовляється. Плата за послуги нараховувалась за тарифами, затвердженими відповідними рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради. В судовому засіданні представник позивача доповнила також, що плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по будинку нараховувалася згідно тарифів на вказані послуги та переліку статей витрат, тобто робіт, вартість яких враховувалися до тарифу, що в спірний період затверджувалися рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради. Останнє рішення № 382 від 28 липня 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинках житлово-будівельних кооперативів» . Згідно розрахунку заборгованості за період з серпня 2010 року по 31 березня 2013 року заборгованість відповідача складає 719 грн. 16 коп., в тому числі по експлуатаційних витратах 693 грн. 76 коп. по комунальній електроенергії 25 грн. 40 коп. Враховуючи вказані обставини, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути на користь ТОВ «Зарічник» з відповідача [PERSON] заборгованість за наданні послуги за період з 1 серпня 2010 року по 31 березня 2013 року в сумі 719 грн. 16 коп., та понесені витрати судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., а разом 962 грн. 76 коп. Відповідач [PERSON] позов не визнав, мотивуючи це безпідставністю та необґрунтованістю вимог, оскільки він не укладав будь-яких договорів з позивачем щодо надання йому послуг, про які стверджує представник позивача. Крім зазначеного відповідач посилається на те, що позивач пропустив строки позовної давності при зверненні до суду. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Зарічник» підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS]: власник [PERSON], [INFO] , жінка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] з 23.11.1985 року , що підтверджується довідкою про склад сім'ї на а.с.7. ТОВ «Зарічник» зареєстровано за статутом як юридична особа з 09.11.2001 року, є виконавцем послуг по утриманню житлового фонду (а.с. 65-67). Будинок [ADDRESS] є власністю Житлово-будівельного кооперативу -65 «СТАРТ». Між ТОВ «Зарічник» та Житлово-будівельним кооперативом - 65 «СТАРТ» укладалися договори на обслуговування будинку та прибудинкової території. Останній Договір «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» по будинку [ADDRESS] укладено 01.11.2006 року з подальшим укладенням додаткової угоди. Даний договір діяв до 31 березня 2013 року. Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, тощо) у будинку [ADDRESS], а споживачами своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Згідно п.1.2 договору, виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт, що додаються до договору. За спірний період обслуговування будинку (з 1 серпня 2010 року по 31 березня 2013 року), ТОВ «Зарічник» виконував роботи відповідно до умов договору та умов законодавства, прибирав прибудинкову територію, обслуговував мешканців службою ОДС, паспортистом, бухгалтером, аварійною службою, проводив загальні весняні та осінні огляди будинку, підготовлював будинок до зими, виконував також роботи з перевірки вентиляційних та димових каналів, протиепідемічні та профілактичні дезінфекційні роботи , що підтверджується копіями графіків та наданими актами виконаних робіт на а.с. 84-88. Скарг від мешканців будинку на неякісне виконання чи невиконання робіт або надання їх не в повному обсязі та низької якості ТОВ «Зарічник» ні в письмовій ні в усній формі не отримувало. Плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по будинку нараховувалася згідно тарифів на вказані послуги та переліку статей витрат, тобто робіт, вартість яких враховувалися до тарифу, що в спірний період затверджувалися рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради, зокрема і рішенням №382 від 28 липня 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинках житлово-будівельних кооперативів» на а.с. 79. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямований на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі ст. 13 вказаного закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на : 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст 19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник. Пунктом 1 ч. 1, п.п.1,5 ч.3 ст. 20 вказаного Закону, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово -комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; встановлений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця, відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 21 вказаного закону, є надання таких послуг вчасно та відповідної якості; виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Позивачем вищезазначений договір підготовлений. Форма та зміст (умови) договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Обов'язок власника та наймача квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений також і п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня №572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з послідуючими змінами». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не перебуває у договірних відносинах із позивачем, тому відсутні правові підстави стягнення з нього будь-якої суми боргу. Однак вказані пояснення не заслуговують на увагу, оскільки відсутність даного договору між споживачем та надавачем послуг не звільняє боржника від оплати наданих йому фактично послуг. Верховним Судом України зроблений обов'язковий до застосування правовий висновок від 10.10.2012 року у спорі про зобов'язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, який полягає у наступному: відповідно до ст.. 627 ЦК України свобода договорів є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок передбачено п.1 ч.3 ст 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того з 01.11.2006 року відповідальними особами ТОВ «Зарічник» розносилися по квартирах договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і по будинку [ADDRESS]. Крім того, мешканцям будинків, за об'явами на під'їздах будинків, доводилося до відома про необхідність укладання вищезазначених договорів. Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складалися у двох примірниках, один з яких надавався споживачу, а другий залишався у виконавця, при цьому споживач мав право взяти для ознайомлення під розпис, але [PERSON] категорично відмовся на таких умовах брати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, про що надав в судовому засіданні пояснення представник позивача, стороною відповідача даний факт не спростований. Ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до ч.ч. 1.2.3 ст 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності рівня облаштування та благоустрою», Ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, відповідно до вказаних положень ЦПК України, надав суду достатньо доказів про виконання ним обов'язків по наданню послуг, довів, що він надавав послуги відповідачу, який має борг по оплаті наданих ним послуг, надав докази про порушення його прав відповідачем, що є підставою для їх захисту відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України. 03 серпня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зарічник" звернулося до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, тобто вчинив дії по перериванню позовної давності, тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 01 серпня 2010 року по 31 березня 2013 року в сумі 719 грн. 16 коп.. Окрім цього, факт виконання ТОВ «Зарічник» обов'язків по наданню послуг підтверджується показами свідків: головою кооперативу -65 «СТАРТ» [PERSON] та старшим під'їзду в якому мешкає відповідач, [PERSON], актом робіт на а.с. 84-88, копіями актів виконаних робіт та копіями двох договорів на періодичну перевірку та прочистку димових та вентиляційних каналів; на аварійне обслуговування та ремонт інженерних мереж в неробочий час, вихідні та святкові дні. Ту обставину, що саме позивач є надавачем послуг по будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, факт надання позивачем послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території, правильність нарахування ним плати за надані послуги відповідно до затверджених міською радою тарифів, фактичне отримання цих послуг відповідач належними доказами не спростував, доказів порушення позивачем вимог закону не надав. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України . Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню, в тому числі і на підставі ч.1, п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Посилання відповідача на відсутність договору про надання послуг між позивачем та безпосередньо відповідачем є необґрунтованими. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що за відсутності письмово укладеного між сторонами договору між ними у спірному періоді існували цивільні права та обов'язки з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, так як укладеним між позивачем та ЖБК договором позивач був визначений надавачем цих послуг, по будинку, у якому знаходиться квартира відповідача, фактично виконував роботи з надання таких послуг, тому мав право зробити нарахування щодо їх вартості, а відповідач повинен їх оплачувати. За час обслуговування ТОВ «Зарічник» вищезазначеного будинку, станом на 31.03.2013 року, за відповідачем утворилась заборгованість по експлуатаційним витратам і комунальній електроенергії у сумі 2073 грн. 10 коп., яку до теперішнього часу відповідач сплачувати відмовляється. 03 серпня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зарічник" звернулося до Зарічного районного суду м. Суми з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, тобто вчинив дії по перериванню позовної давності, тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 01 серпня 2010 року по 31 березня 2013 року в сумі 719 грн. 16 коп.. В зв'язку з викладеним суд вважає, що з [PERSON] повинно бути стягнута заборгованість за останні три роки, враховуючи дату звернення до суду про видачу судового наказу про стягнення боргу. Таким чином вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 264, 509, 526 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 18-21, 31, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",

Outcome: approved