Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у комунальному закладі вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення із дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку - залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] працює у викладачем в КЗ "Більмацька дитяча школа мистецтв" Більмацького району Запорізької області, проте зі свого доходу не може повністю забезпечити повноцінне навчання та утримання дитини, а саме оплату освітніх послуг, проживання у гуртожитку, проїзд до навчання, придбання літератури, методичного матеріалу, а також щоденного виділення коштів на харчування, при цьому [PERSON] є працездатною особою, фізичних та психічних вад не має, інші неповнолітні чи непрацездатні особи на його утриманні не перебувають, працює на Щебеневому заводі в с. Трудове, тому він зобов`язаний утримувати дитину згідно норм Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 24.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 20.01.2021. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав частково. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського району Запорізької області 15.02.2000 (а.с.7). 22.08.2019 комунальний заклад вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради (далі виконавець) та [PERSON] (далі замовник) уклали договір № 078/19 про надання освітніх послуг для [PERSON] , відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: здійснити навчання одержувача за денною формою для здобуття освітнього ступеню бакалавр в термін з 01.09.2019 по 30.06.2022. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання станом на дату укладання даного договору становить 33000,00 грн., за перший навчальний рік - 11000 грн. (а.с.17). Відповідно до довідки комунального закладу вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради № 243 від 04.09.2020 [PERSON] дійсно є студенткою 3 курсу факультету мистецтва та дизайну комунального закладу вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради, спеціальність 022 Дизайн, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2022 (а.с.10). 30.08.2019 комунальний заклад вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради (далі Академія) та [PERSON] (далі Студент) уклали договір б/н про надання в тимчасове користування ліжко-місця в гуртожитку комунального закладу вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради, відповідно до умов якого Академія надає, а Студент приймає в тимчасове користування ліжко місце в кімнаті №2 блоку № 27 для проживання та місця загального користування, укомплектовані меблями, сантехнічним та електротехнічним обладнанням згідно акту приймання-передачі (а.с. 12). Відповідно до п. 5.3 зазначеного вище договору Студент оплачує вартість послуг за проживання в гуртожитку за період - 10 (десять) місяців. Згідно з довідкою навчального закладу від 01.10.2019 №38 [PERSON] дійсно сплачує кошти за проживання у гуртожитку педагогічного коледжу Комунального закладу вищої освіти "Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія" Запорізької обласної ради у сумі 392,00 грн кожного місяця. Аванс у сумі 2000,00 грн сплачено 28.08.2019 (а.с.11). Згідно з квитанцією від 30.03.2020 [PERSON] внесла оплату за гуртожиток за [PERSON] в розмірі 1000,00 грн (а.с.19) Відповідно до квитанції № П461/9244822/1 від 17.08.2020 [PERSON] оплатила за навчання [PERSON] за 1 семестр 3 курсу факультету Графічний дизайн 5200,00грн (а.с.20). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі та не в змозі офіційно працювати і отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та враховуючи, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі, зокрема через стан здоров`я чи матеріальне становище, або наявність інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, що знаходяться на його утриманні, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення із дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку - залежно від того, яка з цих обставин настане першою, що відповідатиме потребам доньки у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.196 СК України щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі "Руїз Торіха проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29, рішення у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010, no. 4241/03). В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що інші доводи сторін, за вищевказаних обставин не мають суттєвого значення для вирішення спору та не потребують детальної відповіді на кожен з них. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved