Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

28 травня 2020 року заявник [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] у м. Дружківка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 04 листопада 1981 року заінтересованою особою було вчинено запис № 927 та видано свідоцтво про її народження [NUMBER] , в якому зазначено, що народилася [PERSON] [INFO] у м. Дружківка Донецької області, батько: [PERSON] - «росіянин», мати: [PERSON] «українка». Під час вчинення даного актового запису про народження була допущена помилка: в графі "національність" її батька - [PERSON] , неправильно записана його національність, а саме: замість належного запису "поляк" записано "росіянин". Згідно свідоцтва про народження її батька, [PERSON] , зазначено, що народився [INFO] , батько: [PERSON] - « поляк », мати [PERSON] «росіянка». Відповідно до Положення №65 від 02.04.1938 року, національність записувалася з фактичним національним походженням батька. І лише у 1974 році у зв`язку з Положенням «Про паспорти» даний пункт був виключений та національність записувалася або батька або мати. Таким чином, її батько, [PERSON] , мав національність свого батька: « поляк ». Але у її свідоцтві про народження помилково у графі національність батька зазначено «росіянин». Встановлення факту належності до польської національності її батька та внесення відповідних змін щодо національності до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, необхідно для реалізації особистих прав та встановлення національних зв`язків. Єдиним шляхом встановлення факту, від якого залежить визначення національності особи, є встановлення відповідного факту у судовому порядку, тому що саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться доповнення відомостей про національність. Зазначення національності батька у свідоцтві про народження - "росіянин" стало наслідком помилки державного органу реєстрації актів цивільного стану. Просила суд ухвалити рішення яким, Встановити факт неправильності написання національності батька, [PERSON] , в актовому записі №927 від 04.11.1981 року про народження [PERSON] , який мається в книзі реєстрації народжень Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків): а саме в частині національності батька, [PERSON] , як « поляк » замість зазначеного «росіянин», що є підставою Дружківському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення змін до актового запису про народження № 927 від 04.11.1981 року в графу національності батька: « поляк » замість зазначеного «росіянин». 29.05.2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі (а.с.14-15). В судове засідання заявник не з`явилася, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі викладених у заяві обставин. Представник заінтересованої особи - Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення. Частиною 1 статті 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] у м. Дружківка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). 10 липня 2004 року у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8). 09 жовтня 2009 року у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9) 04 листопада 1981 року заінтересованою особою було вчинено запис №927 та видано свідоцтво про її народження [NUMBER] , в якому зазначено, що народилася [PERSON] [INFO] у м. Дружківка Донецької області, батько: [PERSON] - «росіянин», мати: [PERSON] «українка». Заявник посилається на ті обставини, що під час вчинення даного актового запису про народження була допущена помилка: в графі "національність" її батька - [PERSON] , неправильно записана його національність, а саме: замість належного запису "поляк" записано "росіянин". Так, згідно свідоцтва про народження її батька - [PERSON] , зазначено, що народився [INFO] , батько: [PERSON] - « поляк », мати [PERSON] «росіянка» (а.с.10). Відповідно до Положення №65 від 02.04.1938 року, національність записувалася з фактичним національним походженням батька. З 1974 року у зв`язку з Положенням «Про паспорти» даний пункт був виключений та національність записувалася або батька або мати. Відповідно до ч.2 ст. 269 ЦК України - особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Право на національну ідентифікацію віднесено до особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Тож в силу прямих вимог закону, заявлена вимога не містить в собі спору про право. У відповідності до ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин в Україні, громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян в будь якій формі до відмови від своєї національності не допускаються. За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р за №55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції) далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п. 2.13 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записі цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Пунктом 9 цієї ж постанови судам роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження, коли були допущені помилки під час реєстрації акта. Відповідно до п.11 вищезгаданої постанови суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Відповідно до абз. 3 п.1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997, визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Згідно ст.1, ст.3 Закону України від 26.06.1992 «Про національні меншини в Україні», чинний на сьогодення, Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні,економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід`ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків; актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють, відповідно до законодавства та наданих повноважень, інші дії. Тобто функції та обов`язки по внесенню змін в актові записи, в тому числі змін щодо національності фізичної особи, покладені на заінтересовану особу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи реєстрації актів цивільного стану» акти цивільного стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, шлюбу, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені, по батькові». Актові записи в органах РАЦС є безперечним доказом засвідчених ними фактів, поки вони не спростовані в судовому порядку. Статтею 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Так, враховуючи вищезазначене, та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для реалізації її особистих прав, суд приходить до висновку що існують всі підстави для встановлення факту неправильності написання національності її батька, а тому вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved