Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до умов договору споживчого кредиту №11017222000 від 07.07.2006 року Акціонерний інноваційний банк «Укрсиббанк» надав відповідачу [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 14 570 швейцарських франків на термін від 07.07.2006 року до 05.07.2013 року із погашенням кредиту та сплатою процентів. В подальшому Акціонерний інноваційний банк «Укрсиббанк» змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «Укрсиббанк». 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості, в тому числі за кредитним договором №11017222000, Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк". Відповідач не виконує взятих на себе договірних зобов'язань. Станом на 13.05.2014 року відповідач допустив заборгованість по кредиту в сумі 15 371,49 франків, що еквівалентно сумі 201 809,77 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2006 року між Акціонерним інноваційним банком «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк», в свою чергу правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") та [PERSON] укладено кредитний договір №11017222000 на загальну суму 14 570 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитом. 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого ПАТ «Укрсиббанк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №11017222000 від 07.07.2006 року ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується актом прийому-передачі документації від 03.02.2012 року. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України, заміна кредитора може бути здійснена шляхом укладення правочину відступлення права вимоги. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Додатком №1 до договору надання споживчого кредиту від 07.07.2006 року передбачено графік погашення кредиту. Відповідач не виконував умови договору, не сплачував суму кредиту згідно графіку, що стверджено довідкою від 13.05.2014 року ПАТ "Дельта Банк", за якою станом на 13.05.2014 року відповідач допустив заборгованість по кредиту в сумі 15371,49 швейцарських франків, що згідно курсу НБУ становить 201 809,77 грн., а саме: тіло кредиту - 9350 швейцарських франків, що еквівалентно 122 754,62 грн., відсотки по кредиту - 6021,49 швейцарських франків, що еквівалентно 79055,15 грн. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строку, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідно до ч.4ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем судовий збір 2018,09 грн.

Outcome: approved