Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 18.05.2012 р. на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Посилається на те, що після розірвання шлюбу доньки залишилися проживати разом з нею, а дванадцятирічний син - з батьком. Старша донька [PERSON] навчається у другому класі Бабинського НВК. З початком навчання у школі витрати значно зросли, оскільки потрібно купувати підручники та надавати кожного дня гроші на харчування у шкільній їдальні. Крім того з дня ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей зросли ціни на продукти харчування, одяг, засоби гігієни та ліки. Вона не в змозі самостійно створити їм належні умови для всебічного розвитку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що його довіритель згідний сплачувати на утримання обох дітей 1500 грв. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 18.05.2012 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 грв. на кожну дитину щомісячно. З довідки Бабинської сільської ради № 170 від 19.03.2018 р. вбачається, що [PERSON] проживає з доньками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.03.2018 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відвідують дитячу установу, - Бабинський НВК. [PERSON] працює на ПП "ІВЕРС". Проживають у власній двохкімнатній квартирі, загальною площею - 62.80 м.кв. та житловою площею - 39.20 м.кв., користуються неприватизованою земельною ділянкою площею 0.50 га., для ведення особистого селянського господарства. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує двох малолітніх доньок, і приходить до висновку, що [PERSON], як молодий, працездатний чоловік, у змозі працювати та заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своєї доньки [PERSON] 1200 грв. на місяць. Згідно закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Частиною 1 ст. 76 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1500 гривень на місяць на кожну дитину позивачка суду не надала. У частині позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів стягуваних з відповідача на користь позивачки на підставі рішення Тячівського районного на утримання доньки [PERSON], [INFO] слід відмовити з таких міркувань. Рішенням суду від 18.05.2012 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 грв. на кожну дитину. Донька сторін [PERSON] народилася [INFO]., тобто після ухвалення судом цього рішення. Отже аліменти на її утримання із відповідача не стягувалися. Із позовом про стягнення аліментів на утримання [PERSON] позивачка не зверталася. За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial