Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

24 квітня 2018 року КП «ЖЕО» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 5047 грн. 98 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнення 1762 грн. судового збору. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що згідно ордеру на житлове приміщення № 178 від 02.02.1999 року [PERSON] одержав право на проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] а,б в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Від укладення договору з утримання будинку і споруд та прибудинкової території [PERSON] відмовився, однак згідно цивільного законодавства України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. В порушення чинного законодавства боржник не сплачує вартість спожитих ним житлово-комунальних послуг, в результаті чого з 01.07.2015 року по 01.10.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 5047 грн. 98 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши докази в сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є наймачем жилого приміщення двохкімнатної квартири № 64 а,б в будинку №4 по вулиці Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області, зареєстрований за вказаною адресою /а.с. 7, 8, 20/. На імя [PERSON] було відкрито особистий рахунок № 416601 /а.с. 8/. При цьому, відсутність письмового договору як такого між сторонами щодо утримання будинку, в якому розташована квартира відповідача, або ухилення останнього від укладання такого договору, не звільняє його від обов'язку приймати участь в його утримані та прибудинкової території шляхом внесення періодичних платежів, оскільки згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність. В даному випадку обсяг прав та обов'язків сторін при неукладені окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] надавалися належної якості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, доказів протилежного сторонами не надано. Разом з тим [PERSON] отримані послуги в повному обсязі не оплачував, що призвело до виникнення заборгованості з 01.07.2015 року по 01.10.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 5047 грн. 98 коп. /а.с. 6/. Надаючи житлово-комунальні послуги, згідно рішень № 74 від 15.04.2015 року «Про встановлення для всіх груп тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання», № 75 від 15.04.2015 року «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення побутових відходів, які надають комунальні підприємства «Житлово-експлуатаційне обєднання» та «Служба комунального господарства», № 156 від 07.06.2017 року «Про перегляд складових тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання» /а.с. 11-13/, позивач здійснює свої обовязки виконавця, а наймач квартири, користуючись наданими послугами, є їх споживачем. Позивач вірно послалався в позові на ст.ст. 20, 68 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (квартирної плати) зобовязаний їх оплачувати у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Не виконання зобовязань наймачем житла по сплаті квартирної плати, завдає КП «ЖЕО» матеріальних збитків та не дає змоги КП «ЖЕО» належним чином утримувати житловий фонд міста, що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Крім того, у звязку із заборгованістю наймача житла, КП «ЖЕО» вимушене перерозподіляти кошти на утримання житлового фонду та обєктів соціальної інфраструктури міста з інших виробничих ділянок підприємства, що негативно впливає на рівень обслуговування м. Южноукраїнська. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, оскільки наймач квартиризобов'язаний приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, а позов підлягає повному задоволенню. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 881 грн. з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 881 грн. - з державного бюджету. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір трьома платіжними дорученнями: №2683 від 21 вересня 2017 року на суму 800 грн., №3206 від 16 листопада 2017 року на суму 800 грн. та № 882 від 05 квітня 2018 року на суму 162 грн. /а.с. 1-3/, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 881 грн. ((800+800+162):2=881), тобто 800 грн. за платіжним дорученням №3206 від 16 листопада 2017 року та половину сплаченої суми 81 грн. (162:2) за платіжним дорученням № 882 від 05 квітня 2018 року, а всього - 881 грн.

Outcome: approved