Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , яку народила громадянка України [PERSON] , [INFO] , та внести в актовий запис № 2 про народження дитини, складений 12 листопада 2014 року Кулажинською сільською радою Броварського району Київської області, відповідні зміни щодо батька, прізвища та по батькові дитини, вказавши його (позивача) батьком дитини та змінивши прізвище дитини на " [PERSON] " та по батькові на " [PERSON] ". В обґрунтування позову зазначав, що у 2013-2014 роках він був знайомий та мав інтимні стосунки з громадянкою України [PERSON] , яка на той час перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] , після чого відносини між ними припинилися. Приблизно у березні 2020 року в соціальній мережі Фейсбук він побачив, що у [PERSON] є дочка [PERSON] , де були розміщені її фото. Побачивши, що дитина дуже схожа на нього, він знову почав спілкуватися з [PERSON] , оскільки припустив можливість того, що він може бути біологічним батьком цієї дитини. Також йому стало відомо, що [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] не проживає, оскільки він вживає алкогольні напої та постійного місця проживання не має. Не дивлячись на те, що відповідач записаний батьком [PERSON] , дитиною він взагалі не цікавиться та про неї не піклується. Згодом [PERSON] повідомила йому, що біологічним батьком її дочки [PERSON] являється саме він (позивач). Також розповіла, що дитина хворіє та потребує матеріальної допомоги. З того часу він вважає [PERSON] своєю дочкою та піклується про неї. Неодноразово надавав кошти на лікування. [INFO] мати дитини [PERSON] померла, дівчинка фактично залишилась без материнського та батьківського піклування, тому він забрав [PERSON] проживати до себе. На даний час він повністю опікується інтересами та потребами дитини, піклується про неї, займається її вихованням, розвитком та здоров`ям, віддає дитині свою любов і турботу. Проживання дитини із ним відповідає її інтересам. Він має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дочки, тому бажає визнати своє батьківство та бути записаним батьком цієї дитини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що батьківство позивача відносно [PERSON] повністю підтверджується висновком судово-генетичної медичної експертизи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає повністю, оскільки біологічним батьком [PERSON] він не являється, просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Треті особи у справі: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Орган опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 2014 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Кулажинці Броварського району Київської області, її матір`ю являється [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , про що 12 листопада 2014 року Кулажинською сільською радою Броварського району Київської області складено актовий запис за № 2. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 листопада 2020 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, [INFO] померла мати цієї дитини [PERSON] , [INFO] , у віці 32 років. Відповідач [PERSON] , який записаний батьком вказаної дитини, у поданій до суду заяві зазначав, що позов [PERSON] визнає повністю, оскільки останній є біологічним батьком [PERSON] , від свого батьківства щодо цієї дитини відповідач відмовляється. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року за клопотанням позивача для встановлення кровної спорідненості між [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , у даній цивільній справі призначено судово-генетичну експертизу. Із висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-171-2021 від 31 серпня 2021 року вбачається, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9 %. Відповідно до зазначеного висновку судового експерта біологічне батьківство позивача [PERSON] відносно [PERSON] вважається доведеним. За змістом ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. У ч. 1 ст. 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі "Калачова проти Російської Федерації" (заява № 3451/05, § 34) зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. Верховний Суд у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 зазначив, що при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] у частині вимог про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , яку народила громадянка України [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки біологічне батьківство позивача відносно цієї дитини підтверджується висновком судово-генетичної експертизи. Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Виходячи з наведеного, враховуючи, що суд дійшов висновку про визнання позивача [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню також вимоги позивача щодо внесення до актового запису № 2, про народження вказаної дитини, складеного 12 листопада 2014 року Кулажинською сільською радою Броварського району Київської області, відомостей про позивача як батька цієї дитини із виключенням з нього відомостей про відповідача [PERSON] як батька даної дитини. Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 147 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. По батькові дитини визначається за іменем батька. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] у частині вимог про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] , та внесення до актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька цієї дитини, відсутність спору щодо прізвища дитини, суд вважає, що прізвище та по батькові даної дитини підлягають зміні на " [PERSON] " і " [PERSON] " за прізвищем та іменем біологічного батька, про що необхідно внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, тому у цій частині позов теж підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved