Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 25.01.2008 р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір "Автопакет" № 25-09/01-2008, згідно якого йому було надано кредит у сумі 11485 доларів США строком до 23.01.2015 р. Відповідачем порушено умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Станом на 15.07.2015 року за ним рахується заборгованість у сумі 310347.94 грв. Ця заборгованість складається із непогашеного кредиту в сумі 174927.44 грв., несплачених відсотків в сумі 52661.69 грв. та несплаченої пені за прострочення строків виконання зобовязань в сумі 82758.81 грв. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 7952.93 доларів США (з яких: 2394.22 доларів США заборгованість за кредитом та 2394.22 доларів США заборгованість по відсотках) та заборгованість по пені 82758.81 грв. Представник позивача у судове засідання не зявився. В позовній заяві зазначив, що у разі його неявки просить розглянути позовну заяву без його участі та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що до 2014 р. він погашав заборгованість по кредитному договору відповідно до графіку погашення кредиту. Однак, у 2014 році відділення філії ПАТ "КБ "Надра" в м. Тячів припинило свою діяльність і він перестав сплачувати кредит, так як йому не було повідомлено через яку саме банківську установу мають перераховуватися кошти на погашення кредиту. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2008 р. між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 25-09/01-2008, згідно якого відповідачу наданий кредит у сумі 11485 доларів США строком до 23.01.2015 р. зі сплатою 15.1% річних. Обумовлену договором суму відповідач отримав, однак взяті на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно графіку у повній мірі не виконав. Станом на 15.07.2015 року за ним рахується непогашена заборгованість у сумі 7952.93 доларів США. Крім того, у відповідності до п 5.1. кредитного договору банк нарахував [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення, яка становить 10347.15 доларів США. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача меншу суму заборгованості по тілу кредиту та відсотках ніж вбачається з розрахунку заборгованості станом на 15.07.2015 р. (7952.93 доларів), суд, не виходячи за межі позовних вважає за необхідне стягнути саме таку суму. Разом з тим, суд приходить до висновку що в частині позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 82758.81 грв. слід відмовити, враховуючи пояснення відповідача, які не були спростовані жодними доказами про те, що він сплачував кредит до того часу поки у м. Тячів не було закрито відділення банку і його не повідомили про нову адресу та нові реквізити банківської установи. Пояснення відповідача знайшли своє підтвердження в розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що у відповідача виникла заборгованість перед банком з 15.07.2014 р., тобто після припинення діяльності філії банку в м. Тячів. У відповідності до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Приймаючи до уваги, що інтереси банку достатньо захищені процентною ставкою, а відповідач припинив погашати кредит через неповідомлення йому банком нової адреси банківської установи, банк не надав суду доказів, що несплатою кредиту йому завдано суттєвої шкоди, тому суд вважає, що у частині позову про стягнення пені слід відмовити. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК. Таким чином, з відповідача на користь банку слід стягнути 7953.92 долари США. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2623.91 грв. пропорційно до задоволених позовних вимог. Тому,

Outcome: partial