Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

25 жовтня2013року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про стягнення шкоди в наслідок ДТП до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2013р., він керував автомобілем ЗАЗ-DAEWOO д.н. [NUMBER],2005 р.в., рухаючись по вул. Свобода м. Слов»янська, попав у ДТП, винуватцем якої був [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21104 д.н. [NUMBER] та цивільна відповідальність якого застрахована у ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія». Постановою Слов»янського міськрайонного суду від 27.08.2013року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340 грн., яка набула чинності 09.09.2013р. Шкоду завдану йому цією ДТП повинні відшкодовувати [PERSON] та його страхова компанія. Заяву про настання страхової події та всі необхідні документи ним та [PERSON] були подані до вказаної вище страхової компанії. ПАТ «УПСК», не заперечуючи їхнього обов»язку відшкодувати йому завдану шкоду, 07.20.2013р. направило йому страховий акт №ОЦ/033/005/13/0093 від 14.10.2013р., відповідно до якого його автомобіль оцінено у 34370 грн., залишкова вартість автомобіля становить 17310 грн., а розмір відновлювального ремонту визначений у сумі 35339,71, у зв»язку з чим ПАТ «УПСК» визначено до відшкодування 16560 грн. (різниця між вартістю авто до ДТП та після ДТП з урахуванням франшизи). Вказана сума на теперішній час перерахована на його банківський рахунок, а [PERSON] відшкодована франшизу у сумі 500 грн. Він не згоден з вказаним актом в частині ринкової вартості його автомобіля, оскільки за моїми оцінками відповідно до ринкових цін, які склалися на сьогоднішній день, вартість його автомобіля до ДТП становить 40000 грн., і вартість відновлюваного ремонту з урахуванням цього підлягає йому відшкодуванню у повному обсязі. Щодо вартості ремонтних робіт, які потрібні для відновлення його авто, визначених відповідачем у сумі 35339,71 грн., то він згоден з цією сумою. З приводу незгоди з цим актом, ним направлено до ПАТ «УПСК» претензія-прохання донарахувати йому необхідну суму для відшкодування збитків у повному обсязі, однак до теперішнього часу відповіді та коштів він не отримав. Оскільки страховою компанією шкоду відшкодовано йому не в повному обсязі, а часткова, є всі підстави для стягнення з ПАТ «УПСК» коштів, які дорівнюють вартості ремонту ( з урахуванням вже нарахованих 16560 грн. та з урахуванням відшкодованої франшизи), тобто 35339,71-16560-500=18279,71 грн. Крім того, вказаним ДТП йому завдано моральну шкоду, яка полягає у тому що під час ДТП він відчув сильний шок та страх за своє життя та життя своєї дружини, яка перебувала з ним у автомобілі, оскільки авто отримало дуже суттєві ушкодження. До теперішнього часу автомобіль знаходиться у непридатному до використанні виді, так як після ДТП він не може його використовувати за призначенням. Оскільки він ніде офіційно не працює, то автомобіль є єдиною його можливістю заробітку, а у зв»язку з ДТП він позбавлений можливості заробити будь-які кошти на життя і взагалі пересуватися за допомогою автомобіля. З 11.08.2013р. і до теперішнього часу суттєво змінився образ його життя та життя його сім»ї, оскільки він позбавлений можливості користуватися автомобілем, у зв»язку з чим в декілька раз збільшився час на те, щоб дістатися до місця призначення. Спричинені моральні страждання він оцінює у 3000 грн., яку необхідно стягнути з [PERSON], відповідно до вимог ст. 1167 ч.1 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 ЦПК України , з відповідачів слід стягнути понесені ним судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Просить суд стягнути: - з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП в сумі 18279 грн.71 коп.; - з [PERSON] на його користь 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; - з відповідачів на його користь судові витрати, пропорційно задоволених позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON], вимоги підтримав, але після проведеної 29.01.2014р. судової автотоварознавчої експертизи за №022, [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просив суд, посилаючись на вимоги ст.29, ст.36.2 абз. 2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», абз.3 п. 14 та п. 15 постанову ПВС України №4 від 01.03.2013р.»Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», стягнути: - з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП в сумі 6790 грн.33 коп.; - з [PERSON] на його користь відшкодування матеріальної шкоди - 8698грн.82коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди -2000 грн.; - з відповідачів на його користь судові витрати, пропорційно задоволених позовних вимог, а саме: з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 1481 грн.77 коп., з [PERSON] - 2317 грн.63 коп. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» не з»явився, але від начальника юридичного відділу та врегулювання збитків Південно-Східного регіонального управління ПАТ «УПСК» Лисенко Д.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.18-20) з доданими до нього документами (а.с.21-32), у якому останній вказав, що ПАТ «УПСК» позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх незаконними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. №1961-ІУ та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Закон України №1961-ІУ регулює відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України №1961-ІУ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхової суми, визначеної у полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Преамбулою Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що цей Закон визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежності оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб»єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Згідно приписів п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов»язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. У відповідності до вимог Закону України №1961-ІУ, страховик звернувся до суб»єкта оціночної діяльності для встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н. [NUMBER]. Згідно Калькуляції/висновку №9039 витрати на ремонт, з ПДВ складають 35339 грн.71 коп. Згідно висновку оцінювача, ринкова вартість автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н. [NUMBER] складає 34370 грн. Отже,здійснення ремонтно-відновлювальних робіт з економічної точки зору є недоцільним, оскільки ремонт автомобіля перевищує його ринкову вартість (п.30.1 ст.30 Закону України №1961-ІУ). Згідно звіту №9258-зал вартість залишків (утилізаційна вартість)автомобіля з ПДВ складає 17310 грн. З урахуванням отриманих висновків суб»єктів оціночної діяльності, страховик у відповідності до п.30.1 ст.30 Закону України №1961-ІУ розрахував та сплатив страхове відшкодування у розмірі 16560 грн. (34370 грн.(ринкова вартість)- 17310 грн. (вартість залишків) - 510 грн.(франшиза)). Таким чином, страховик здійснив розрахунок страхового відшкодування виключно на підставі висновків суб»єктів оціночної діяльності, що відповідає вимогам Закону України №1961-ІУ. Слід зазначити, що претензія позивача надійшла на адресу страховика 23 жовтня 2013 року вх. №339 та станом на 06 листопада 2013 року строк наданий Законом України «Про звернення громадян» для надання відповіді не сплинув. Відповідач [PERSON] у суді вимоги [PERSON] не визнав, оскільки він теж потерпів від даної ДТП, суму франшизи позивачеві він виплатив, а тому просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні вимог стосовно стягнення з нього матеріальної шкоди - 8698грн.82коп., моральної шкоди -2000 грн. та судові витрати - 2317 грн.63 коп. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON], вимоги [PERSON] до [PERSON] не визнав та у судовому засіданні показав, що дійсно відбулася ДТП, винним визнано [PERSON], а так як останній мав страховий поліс, укладений між ним та ПАТ «УПСК» і страхова сума дозволяє відшкодувати позивачеві матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП. [PERSON] зі свого боку виконав умови страхового полісу та сплатив позивачеві франщизу, а щодо стягнення моральної шкоди, то [PERSON] не надав доказів понесених ним моральних страждань. Просив у задоволенні позивних вимог до [PERSON] [PERSON] відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представник, дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відносно [PERSON] за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, а саме за обставини, які мали місце 11.08.2013року, о 19год.30хв. [PERSON], керуючи автомобілем "ВАЗ-21104", з державним реєстраційним номером [NUMBER] по вул. Свободи м. Слов'янська, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, а також відволікся від керування транспортним засобом на дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ-DAEWOO державним номерним знаком [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, про що було складено протокол і в подальшому постановою Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2013року [PERSON] був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що причинний зв'язок між діями [PERSON], який керував автомобілем "ВАЗ-21104", з державним реєстраційним номером [NUMBER] та вищевказаною ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача ЗАЗ-DAEWOO державним номерним знаком [NUMBER], отримав механічні пошкодження, існує та підтверджений. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо відшкодування, завданої позивачу матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність в випадку недостатнього страхового відшкодування для повного відшкодування потерпілому завданої ним шкоди, зобов'язана відшкодувати різницю між фактично завданою шкодою та страховим відшкодуванням. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ-21104", з державним реєстраційним номером [NUMBER] [PERSON] була застрахована ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений 28.06.2013р. між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія " та власником автомобіля ВАЗ-21104", державний реєстраційний номер [NUMBER], поліс №АС/1957359, строком на один рік, зі строком дії з 01.07.2013 року по 30.06.2014 року (а.с.7). За даним страховим полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, складає 50 тисяч гривень. На підставі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньої пригоди життю,здоров»ю, майну третьої особи. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-21104", державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована, то відшкодування шкоди в частині вартості відновлення пошкодженого майна має нести саме страхова компанія, а не власник транспортного засобу. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 022 від 29.01.2013 року, проведеної експертом товарознавцем Гуничевим С.Б., вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ЗАЗ-DAEWOO з державним номерним знаком [NUMBER] на момент проведення автотоварознавчої експертизи складає 28620,40 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ-DAEWOO державним номерним знаком [NUMBER], на момент проведення автотоварознавчої експертизи складає 32549,15 грн.. У судовому засіданні було встановлено, що на даний час [PERSON] не відремонтував належний йому автомобіль автомобіля ЗАЗ-DAEWOO з державним номерним знаком [NUMBER]. Вартість відновлювального ремонту автомобіля - 32549,15 грн., не перевищує суму страхового відшкодування, передбаченого поліс №АС/1957359, а тому, відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів" вона повинна бути виплачена позивачу відповідачем Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», однак останній перерахував [PERSON] 16560 грн. (з урахуванням франшизи 500 грн., яку сплатив [PERSON]М.). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача слід стягнути суму відновлювального ремонту автомобіля - 15489 грн. 15 коп. (32549,15 грн. - 16560 грн. = 15489,15 грн.). Суд вважає, що вимоги [PERSON], щодо до стягнення з [PERSON] суму заподіяного матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і в даних вимогам позивачеві слід відмовити. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо відшкодування, завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що її спричинила за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. Завдану моральну шкоду позивач мотивує тим, що під час ДТП він відчув сильний шок та страх за своє життя та життя своєї дружини, яка перебувала з ним у автомобілі, оскільки авто отримало дуже суттєві ушкодження. До теперішнього часу автомобіль знаходиться у непридатному до використанні виді, так як після ДТП він не може його використовувати за призначенням. Оскільки він ніде офіційно не працює, то автомобіль є єдиною його можливістю заробітку, а у зв»язку з ДТП він позбавлений можливості заробити будь-які кошти на життя і взагалі пересуватися за допомогою автомобіля. З 11.08.2013р. і до теперішнього часу суттєво змінився образ його життя та життя його сім»ї, оскільки він позбавлений можливості користуватися автомобілем, у зв»язку з чим в декілька раз збільшився час на те, щоб дістатися до місця призначення. Однак, суд вважає, що сума в розмірі 2000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, повинна бути зменшена до 1000 грн. Незважаючи на те, що заявлена моральна шкода, завдана [PERSON], знаходиться у причинному зв'язку з подією ДТП й завданими збитками, однак позивач не надав до суду ніяких документальних підтверджень тих обставин, на які він посилається, обґрунтовуючи завдану йому моральну шкоду. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням експертиз. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача належить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача суму судового збору, яку останній сплатив звертаючись до суду з позовом щодо стягнення матеріальної шкоди, у розмірі 229,40 грн. (а.с.2), а з відповідача [PERSON] суму судового збору, яку останній сплатив звертаючись до суду з позовом щодо стягнення моральної шкоди, у розмірі 114,70 грн. Також з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає стягненню сума витрат понесених позивачем при проведення авто-товарознавчого дослідження №022 від 29.01.2014року у розмірі 570 грн., що підтверджується квитанції (а.с.72 Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати понесені ним у зв'язку із отриманням правової допомоги. Згідно квитанції позивачем було оплачено послуги адвоката з надання юридичної допомоги у розмірі 3000 грн. Суд вважає, що дані вимоги [PERSON] слід задовольнити, оскільки, саме дії відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанії» стали підставою для звернення [PERSON] за юридичною допомогою і при цьому він поніс витрати у розмірі 3000 грн. ( складання позовної заяви та уточненої позовної заяви адвокатом [PERSON] його участь при розгляді справи), що підтверджується додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 21.10.2013р. (а.с.40). На підставі викладеного та

Outcome: partial