Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 22 жовтня 2002 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис за № 93. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що відповідач не цікавиться сім'єю, матеріально не забезпечує. Подружні стосунки між ними фактично припинилися, близько року вони проживають окремо. За наведених обставин позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, а шлюб носить тільки формальний характер. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність розірвати їх шлюб. Представник позивачки - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає, що позивачка [PERSON], 22 жовтня 2002 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис за № 93. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 497,20 грн. та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 700,00 грн.

Outcome: approved