Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач Києво-Святошинський районний центр зайнятості звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим що, позивачем 18.08.2016 року взято на облік та надано статус безробітного гр. [PERSON] . 25.08.2016 року гр. [PERSON] призначена допомога по безробіттю. На підставі отриманої з ПФУ України інформації відносно гр. [PERSON] Києво-Святошинським РЦЗ проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до п. 18, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», а також Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 13.02.2009 № 60/62 та складено Акт від 12.09.2019 року № 12. Зазначеним актом встановлено факт зайнятості гр. [PERSON] із Товариством з обмеженою відповідальністю «Трестбуд-1» (ЄДРПОУ 39375042) згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому відповідач вказаний, як керівник з 02.09.2014 року. Враховуючи вищезазначене, під час перебування на обліку в Києво-Святошинському РЦЗ гр. [PERSON] мав трудові відносини з ТОВ «Трестбуд-1». Оскільки Києво-Святошинському ПЦЗ не було відомо про зазначений факт, з вини гр. [PERSON] з 18.08.2016 року по 09.11.2016 року йому безпідставно виплачено допомогу по безробіттю у сумі 1 355,91 грн. 13.09.2019 року Києво-Святошинським РЦЗ видано наказ № 61-ОД щодо повернення коштів гр. [PERSON] . Претензія Києво-Святошинського РЦЗ від 17.09.2019 року вих. № 580 про повернення незаконно отриманих коштів у сумі 1 355,91 грн. направлено поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Києво-Святошинський РЦЗ вважає, що залишок виплаченої допомоги по безробіттю в період перебування на обліку в Києво-Святошинському РЦЗ гр.. [PERSON] в період з 18.08.2016 року по 09.11.2016 року у сумі 1 355,91 грн. підлягає поверненню в повному обсязі. Лист-претензія, який направлявся на адресу: [ADDRESS] повернувся з відміткою поштового відділення «По цій адресі не проживає». Претензія, яка надсилалася на адресу: [ADDRESS] , згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, була вручена 26.09.2019 року особисто відповідачу. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Києво-Святошинського районного центра зайнятості як безпідставно виплачену матеріальну допомогу по безробіттю у сумі 1 355,91 грн. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено що, позивачем 25.08.2016 року гр. [PERSON] призначена допомога по безробіттю. На підставі отриманої з ПФУ України інформації відносно гр. [PERSON] Києво-Святошинським РЦЗ проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до п. 18, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», а також Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 13.02.2009 № 60/62 та складено Акт від 12.09.2019 року № 12. Зазначеним актом встановлено факт зайнятості гр. [PERSON] із Товариством з обмеженою відповідальністю «Трестбуд-1» (ЄДРПОУ 39375042) згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому відповідач вказаний, як керівник з 02.09.2014 року. Враховуючи вищезазначене, під час перебування на обліку в Києво-Святошинському РЦЗ гр. [PERSON] мав трудові відносини з ТОВ «Трестбуд-1». Оскільки Києво-Святошинському ПЦЗ не було відомо про зазначений факт, з вини гр. [PERSON] з 18.08.2016 року по 09.11.2016 року йому безпідставно виплачено допомогу по безробіттю у сумі 1 355,91 грн. 13.09.2019 року Києво-Святошинським РЦЗ видано наказ № 61-ОД щодо повернення коштів гр. [PERSON] . Претензія Києво-Святошинського РЦЗ від 17.09.2019 року вих. № 580 про повернення незаконно отриманих коштів у сумі 1 355,91 грн. направлено поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Києво-Святошинський РЦЗ вважає, що залишок виплаченої допомоги по безробіттю в період перебування на обліку в Києво-Святошинському РЦЗ гр.. [PERSON] в період з 18.08.2016 року по 09.11.2016 року у сумі 1 355,91 грн. підлягає поверненню в повному обсязі. Лист-претензія, який направлявся на адресу: [ADDRESS] повернувся з відміткою поштового відділення «По цій адресі не проживає». Претензія, яка надсилалася на адресу: [ADDRESS] , згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, була вручена 26.09.2019 року особисто відповідачу. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про зайнятість населення» № 5067-VІ від 05 липня 2012 року; Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ від 02 березня 2000 року; Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМ України від 20.03.2013 №198; Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженим спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13 лютого 2009 року, постановою правління Пенсійного фонду України № 7-1 від 13 лютого 2009 року. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору ( контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, забезпечують себе роботою самостійно ( у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої діяльності, а також особи, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійних, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про зайнятість населення", зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами( контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Водночас в силу положень частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, шо застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 цієї статті вказаного Закону зазначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 цієї статті вказаного Закону зазначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно статті 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори що виникають з правовідносин за цим Законом вирішуються в судовому порядку. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. За п. 8 ч. 1ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» вільно обрана зайнятість - реалізація права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов`язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Згідно п. 8 ч. 1ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. За змістом п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятий така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи", - фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" - сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 45 цього Закону, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Відповідно до п. 7 вищезазначеного Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Відповідно до п. 9 цього Порядку, рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Таким чином, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач під час перебування на обліку в Києво-Святошинському РЦЗ гр. [PERSON] мав трудові відносини з ТОВ «Трестбуд-1», тому безпідставно отримував допомогу по безробіттю в розмірі 1 355,91 грн. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 43, 44, 45 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним,

Outcome: approved