Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

У липні 2014 р. позивач звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладеного 30.08.2001 р. на ТБ "Ріко-Альянс", та про визнання права власності на вказаний житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами. На обґрунтування позову послалася на те, що 30.08.2001 р. придбала у відповідача вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, уклавши договір купівлі-продажу № 2-219, проте нотаріально договір посвідчений не був у зв'язку із ухиленням від такого відповідачем. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала з підстав у ньому викладених, просила про задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з договору №2-219 від 30.08.2001 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу з [PERSON]., за яким остання придбала за 2000 грн. у власність цілий житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,23 га, переданій для обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №94 від 05.11.1993 р., та складається з житлового будинку, позначеного на плані літерою А-1, житловою площею 22,7 кв.м., літньої кухні - Б-1, сараю - В-1, гаражу - Г-1, вбиральні - Д-1, літньої кухні - Е-1, підвалу - Ж-1, басейна - №1, огорожі - №№2-7, інвентаризаційною вартістю 21746грн. На виконання угоди [PERSON] сплатила в рахунок покупки грошову суму в розмірі 2000 грн. Даний договір укладений у письмовій формі на УТБ "Ріко-Альянс". Сторони за угодою цілком виконали істотні умови договору, за яким позивачу у власність було передано вказаний житловий будинок із надвірними спорудами, а позивач передала продавцю обумовлену суму грошей. Укладений між сторонами договір зареєстрований 25.09.2001 р. позивачем в у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації (запис у реєстрову книгу за реєстровим № 170) та ніким не оспорений. В нотаріальному порядку вказаний договір посвідчений не був. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №23959845 від 08.07.2014 р. та рішенню Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20.06.2014 р., яке набрало законної сили в установленому законом порядку, скасовано заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS], яка накладена Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 23.02.1988 р. і внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 22.06.2006 р. Згідно вимогам ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу житлового будинку продавець зобов'язаний передати майно у власність покупця, а останній зобов'язаний прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Відповідно ст. 227 ЦК УРСР 1963 року встановлювалися вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а також наслідки щодо недотримання такої вимоги, яка тягне недійсність такого договору, передбаченого ст.47 цього Кодексу. При цьому вказано на те, що договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає також і реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Право власності на майно, придбане за таким договором наступає відповідно до ст. 128 ЦК (1963 року), з часу передачі майна, якщо інше не встановлено законом або договором. У відповідності до ст. ст. 224, 228, ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно з вимогами ст. 224 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, за договором купівлі-продажу житлового будинку продавець зобов'язаний передати майно у власність покупця, а останній зобов'язаний прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За встановлених судом обставин виконання сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку усіх досягнутих під час його укладення умов, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Проте, в частині задоволення вимог про визнання права власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями, належить відмовити. Так, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Щодо права власності, то ЦК України передбачає можливість його виникнення на підставі рішення суду у випадках, встановлених ст. 376 ЦК України, а підтвердження рішенням суду існуючого в особи права власності - у випадках, встановлених ст. 392 ЦК України. В інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір зареєстрований 25.09.2001 р. позивачем в у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації (запис у реєстрову книгу за реєстровим № 170) та переданий продавцем покупцю цього ж числа, тобто позивачем було здійснено державну реєстрацію свого права власності на майно та договору, а право власності виникло з моменту отримання ним придбаного будинку. Таким чином держава офіційно визнала за позивачем це право шляхом здійснення його державної реєстрації органом БТІ.

Outcome: partial