Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В червні 2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 64 444 грн. 02 коп. заборгованості, яка утворилась через неналежне виконання останньою умов кредитного договору від 09 листопада 2005 року, а також судові витрати. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2014 року позов задоволено повністю. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт наполягає на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності, який закінчився у 2009 році. Відповідачка зазначає, що факт надання грошових коштів не підтверджений жодним належним доказом. Вказує, що розрахунок боргу, наданий позивачем, є необгрунтованим. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.11.2005 року [PERSON] подала до ЗАО КБ „ПриватБанк" (згодом перейменовано на ПАТ КБ „ПриватБанк") заяву, в якій просила відкрити рахунки та надати послуги : кредитну карту, у валюті -гривня, сума кредитного ліміту 10 000 грн., строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти (а.с.11). У цій заяві також зазначено, що [PERSON] ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, що остання виражає свою згоду на те, що ця заява разом з вказаними Умовами, Правилами та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Звертаючись до суду з позовом в березні 2014 року, ПАТ КБ „ПриватБанк" просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 64 444 грн. 02 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 9989 грн. 27 коп., процентам за користування кредитом в сумі 50 909 грн. 80 коп., штрафу в сумі 500 грн., штрафу в сумі 3044 грн. 95 коп., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач не виконує взяті а себе зобов'язання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. По справі встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за договором Банком було відкрито картковий рахунок відповідачу в гривнях і проводилося здійснення його обслуговування згідно з договором. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника від 22 листопада 2005 року, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. За положеннями п.п. 6.5-6.6 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мав погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до начала місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява Держателя карти про закриття картрахунку, а також за умови наявних грошових коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії), та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (п. 3.1.3 розділу II „Правила користування платіжною карткою") (а.с.16). [PERSON] апеляційному суду була надана ксерокопія кредитної карти [NUMBER], яка була видана їй згідно її заяви 22.11.2005 року, і строк дії якої був визначений до листопада 2008 року. Ні до суду першої інстанції, ні апеляційному суду представником позивача не надано доказів на підтвердження того, що по закінченню строку дії платіжної картки, виданої [PERSON], який був встановлений до листопада 2008 року було здійснено перевипуск вказаної картки з продовженням строку її дії, та що така картка була видана [PERSON] Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, доводи апелянта про пропуск позивачем строку позовної давності є обгрунтованим з врахуванням того, що строк дії картки продовжено не було і він закінчився в листопаді 2008 року, а тому строк позовної давності сплинув в листопаді 2011 року, а позов подано до суду 14 червня 2014 року. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс14), в якій зазначено, що за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Враховуючи, положення пп. 3.1.1, 3.1.3, 5.4 правил користування платіжною карткою, якими визначено, що строк дії картки (місяць і рік) зазначений на ній та вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця, до закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання Клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви клієнта про закриття картрахунку, строк погашення процентів по кредиту визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній картці, а також те, що строк дії картки закінчився в листопада 2008 року, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ „ПриватБанк" за спливом строків позовної давності. Доводи позивача про те, що договір пролонговано на тих же умовах, а строк дії картки не припиняє строку дії договору, не заслуговують на увагу апеляційного суду виходячи з положень п. 3.1.3 правил користування платіжною карткою, якими передбачено, що термін дії картки продовжується на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, але нова картка [PERSON] не надавалась . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача належить стягнути 322 грн. 22 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Outcome: approved