Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

09.01.2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позивною вимогою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за реалізацію неякісного товару. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 24.10.2014 року замовила у відповідача набір для манікюру та педикюру MAXWELL MW-2602-G за 142 грн. через сайт інтернет-магазину "ROZETKA", згідно замовлення № 2858951. Крім того заплатила 35 грн. за доставку. 27.10.2014 року позивач отримала замовлений набір, працівники сервісного центру при позивачці перевірили його. Але через півгодини вона його повернула до сервісного центру у зв'язку з тим, що по дорозі додому вона зустріла подругу, яка попередила позивача, що даний набір є неякісним, а інформація, яка йде до нього не відповідає дійсності і є неправдивою. Позивач написала заяву до Сервісного центру "Точка" про повернення обладнання манікюру та педикюру MAXWELL MW-2602-G про що було складено акт про повернення товару. Але кошти позивачу не були повернути. 03.11.2014 року позивач прийшла до сервісного центру для отримання коштів але їй запропонували отримати 107 грн. з врахуванням грошей за транспортування неякісного товару. Позивач відмовилася отримувати гроші не в повному обсязі. Це і стало підставою для звернення до суду. Крім того позивач просить стягнути з відповідача моральну та матеріальну шкоду, яку вона зазнала за отримання неякісного товару. В судовому засіданні позивач заявлені збільшені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. 22.01.2015 року позивач збільшила позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позов частково, визнав відшкодування коштів лише за товар, інші заявлені позивачем вимоги про відшкодування збитків вказав такими що не ґрунтуються на вимогах норм права та не відповідають обставинам справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2014 року позивач замовила у відповідача набір для манікюру та педикюру MAXWELL MW-2602-G за 142 грн. через сайт інтернет-магазину "ROZETKA", згідно замовлення № 2858951. Крім того заплатила 35 грн. за доставку. 27.10.2014 року позивач отримала замовлений набір, працівники сервісного центру при позивачці перевірили його. Але через півгодини вона його повернула до сервісного центру у зв'язку з тим, що по дорозі додому вона зустріла подругу, яка попередила позивача, що даний набір є неякісним, а інформація, яка йде до нього не відповідає дійсності і є неправдивою. Позивач написала заяву до Сервісного центру "Точка" про повернення набору для манікюру та педикюру MAXWELL MW-2602-G, про що було складено акт про повернення товару. Але кошти позивачу не були повернути. 03.11.2014 року позивач прийшла до сервісного центру для отримання коштів але їй запропонували отримати 107 грн. з вирахуванням коштів за транспортування неякісного товару. Позивач відмовилася отримувати гроші не в повному обсязі. Крім того позивач просила відшкодувати витрати на поповнення рахунку на мобільний телефон, проїзд в громадському транспорті,кошти на покупку паперу та моральну шкоду завдану здоров'ю. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до п. 12 та п. 13 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цього про що було складено акт про повернення товару цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Судом встановлено, що набір для манікюру та педикюру MAXWELL MW-2602-G, який був придбаний у відповідача є неналежної якості, має істотні недоліки, що було визнано відповідачем, про що було складено акт про повернення товару. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товарів. Згідно ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача кошти в сумі 142 грн. вартість набору для манікюру та педикюру та 35 грн. за доставку товару, а всього 177 грн. Однією з позовних вимог є стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача в сумі 1 000, 00 гривень. Позивач в судовому засіданні пояснили, що спричинення моральної шкоди сталося внаслідок нервових переживань і конфліктів, що тривали довгий час, інших психологічних факторів, пов'язаних з отриманням неякісного товару. Позивач зазначила, що її постійно турбують головні болі, болі в серці, погіршився сон, що призвело до підвищення артеріального тиску. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму № 5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" звернув увагу на те, що при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт,послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідальність за завдану моральну шкоду відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди); 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Тобто, відповідальність наступає лише в разі наявності всіх вище названих чотирьох складових. Так судом не було встановлено шкідливий результат для позивача, не встановлено наявність спричинення моральної шкоди позивачу відповідачем, тобто відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями (винними, а не будь-якими) відповідача за завданою шкодою. Позивачем не зазначено з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, не зазначено якими доказами це підтверджується. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1 000, 00 гривень. Крім того заявлена матеріальна шкода яку просить стягнути з відповідача позивач не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вище викладене, принцип диспозитивності, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача стягнення з відповідача на користь позивача вартості набору для манікюру та педикюру MAXWELL MW-2602-G кошти в сумі 142 грн. вартість набору для манікюру та педикюру та 35 грн. за доставку товару, а всього 177 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1 000, 00 гривень та матеріальної шкоди відшкодування витрат на поповнення рахунку на мобільний телефон, проїзд в громадському транспорті, кошти на покупку паперу та придбання медичних препаратів слід відмовити, оскільки така вимога є необґрунтованою і недоведеною. На момент звернення до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про захист прав споживачів". Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище зазначене, а також положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 36,54 гривня пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial