Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 26.09.2016 року), який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (копія довідки Прядівської сільської ради Дніпропетровської області №36 від 10.10.2016 року). На даний час вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Її батько [PERSON] та її мати [PERSON] розірвали шлюб 30.04.1996 року, іншої дружини в нього не було. Звернувшись до приватного нотаріуса Сало В.В., майно, яке належало її батькові, вона переоформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Також, [PERSON] за життя після смерті своєї матері (її бабусі) [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв спільним проживанням зі спадкодавцем, проте своїх спадкових прав не оформив. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме: - земельна ділянка площею 4,4800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, розташована на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] , яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.01.2002 року, в якому прізвище спадкодавця вказане як " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] " та в самому документі не зазначений кадастровий номер земельної ділянки. У зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1233, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Царичанської селищної ради Дніпропетровської області Бойко Н.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сінчук Л.М. в судовому засіданні пояснила, що дійсно в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку була допущені помилка в написанні прізвища власника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 26.09.2016 року), який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (копія довідки Прядівської сільської ради Дніпропетровської області №36 від 10.10.2016 року). 30 квітня 1996 року батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвали, іншої сім`ї батько не мав (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, інших спадкоємців за законом чи заповітом або які мають право на обов`язкову частку в спадщині немає. Після смерті батька [PERSON] позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. При цьому, [PERSON] за життя після смерті своєї матері (бабусі позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв спільним проживанням зі спадкодавцем, проте своїх спадкових прав не оформив. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме: - земельна ділянка площею 4,4800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробнитцва, розташована на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] , яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.01.2002 року, в якому прізвище спадкодавця вказане як " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] " та в самому документі не зазначений кадастровий номер земельної ділянки. У зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка залишилася після смерті [PERSON] (а.с.9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджується письмовими доказами, що дійсно в Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 29.01.2002 року допущена помилка в написанні прізвища власника та вказано " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". Отже, оцінивши надані та добуті докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що, при видачі Державного акту на право приватної власності на землю було дотримано всі вимоги діючого законодавства, а тому маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в частинні визнання Державного акту на право приватної власності на землю дійсним. \~ \~ \~ \~При цьому,\~відповідно до\~ст.1258\~ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. \~ \~ \~ \~Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved