Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] посилається на те, що 18 серпня 2014 року відповідачем був виданий наказ про її звільнення у зв'язку з закінченням строку трудового договору з 31 серпня 2014 року. При звільненні відповідач не здійснив з нею повного розрахунку. Згідно розрахункового листа за серпень 2014 року за 10 відпрацьованих днів їй була виплачена заробітна плата в розмірі 1740,55 грн., виходячи з розміру посадового окладу 2377 грн. Разом з тим, наказ Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" № 409-о від 06.06.2013 року, яким, зокрема, їй було встановлено оклад в розмірі 2377 грн., рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року визнаний незаконним. Вказаним рішення встановлено, що її заробітна плата повинна розраховуватися, виходячи з окладу в розмірі 2869 грн. Крім того, вважає, що при звільненні відповідач не виплатив їй компенсацію за час вимушеного прогулу, допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористану відпустку, недоплачені суми заробітної плати за 2013 та 2014 рік. Враховуючи, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на її користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2014 року по 02.03.2015 року, позивач просила відповідно до ст. 117 КЗпП України стягнути з відповідача на її користь середнього заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.03.2015 року по 29.04.2015 року в сумі 12816 грн. 55 коп. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала за вищенаведених підстав. Представник відповідача Макаров В.Г. у судовому засіданні позов не визнав, вважав його безпідставним та просив відмовити в його задоволенні. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що наказом Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" № 576-о від 18.08.2014 року [PERSON], кандидата медичних наук, доцента кафедри фтизіатрії було звільнено 31.08.2014 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору. При звільненні [PERSON] була виплачена заробітна плата за серпень 2014 рік за 10 відпрацьованих днів у розмірі 1740 грн. 55 коп., виходячи з посадового окладу в розмірі 2377 грн. відповідно до наказу № 409-о від 06.06.2013 року, що підтверджується копією наказу відповідача № 568-о від 15.08.2014 року (том 3 а.с. 99 стор. 2) та копією розрахункового листа. Так, наказом Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» № 409-о від 06.06.2013 року [PERSON], кандидату медичних наук, доценту кафедри фтизіатрії встановлено з 01.01.2013 року оклад в розмірі 2377 грн. 00 коп., доплату за науковий ступінь у розмірі 356 грн. 55 коп., доплату за лікувально-діагностичну роботу в розмірі 1888 грн. 55 коп., доплату за роботу з шкідливими умовами праці 12% в розмірі 285 грн. 24 коп., надбавку за вислугу років в розмірі 237 грн. 70 коп. в місяць. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року даний наказ Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» визнано незаконним. Цим судовим рішенням встановлено, що заробітна плата [PERSON] повинна розраховуватися з окладу в розмірі 2869 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року визнано незаконною фактичну недоплату Державним закладом "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" заробітної плати [PERSON] за червень 2013 року та липень 2013 року. Стягнуто з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" на користь [PERSON] ненараховану заробітну плату за червень 2013 року в розмірі 511 грн. 05 коп., ненараховану суму матеріальної допомоги на оздоровлення за липень 2013 року в розмірі 492 грн., а всього 1003 грн. 05 коп. Вказаним рішенням апеляційного суду встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] складає 298 грн. 05 коп. Відповідно до ч. 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній праві, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що відповідачем при звільненні позивача не були виплачені в повному обсязі належні їй суми, відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач у своєму позові та в судовому засіданні наполягала на стягненні з відповідача середнього заробітку за період з 02 березня 2015 року по 29 квітня 2015 року. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вищевказаний період в сумі 12816 грн. 15 коп. (298,05 грн. х 43 дні). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved