Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, [PERSON] про скасування запису про право власності та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що відповідно до договору обміну квартир, посвідченого 03.11.2000 року приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу Малімон А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2637 та в бюро технічної інвентаризації м. Донецьк за реєстром № 5041, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали у власність в рівних частках квартиру [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Після смерті останніх спадкоємцем є їх матір позивач [PERSON] . 07.12.2018 року [PERSON] звернулась до ЦНАП м. Авдіївка щодо зняття з місця реєстрації померлих [PERSON] та [PERSON] , які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивачу [PERSON] повідомили, що помилково було внесено в реєстр речових прав нерухомого майна відомості про те, що власниками вищевказаної квартири зазначені [PERSON] та [PERSON] 08.01.2019 року ВЦА м. Авдіївка [PERSON] роз`яснили, що відповідно до інформації, наявної в розпорядженні ВЦА м. Авдіївка, були видані свідоцтва про право власності на житло: 18.04.1997 року ЖКХ АКХЗ на квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; 08.11.2006 року Авдіївською міською радою на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] 06.09.2019 року позивачі звернулися до державного реєстратора ВЦА м. Авдіївка з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Однак, 11.09.2019 року позивачам було відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки подані ними документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Крім того, державна реєстрація прав об`єкту нерухомого майна була здійснена 15.11.2000 року за реєстровим номером № 5041 БТІ м. Донецьк. В зв`язку з тим, що м. Донецьк внесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому наявні суперечності щодо права власності на квартиру, яке підлягає державній реєстрації, не дають можливість встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, помилка при реєстрації права власності на квартиру, допущена спеціалістами Донецького бюро технічної інвентаризації у м. Ясинувата, обмежує права позивачів як власників квартири вільно володіти, користуватися та розпоряджуватися майном. У зв`язку з чим просять суд: скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 27.12.2006 року щодо об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер № 17337386 у реєстрі прав власності на [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та про право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,50 кв.м., житлова площа 29,70 кв.м.; визнати право власності за [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею квартири 61,0 кв.м., житлова 41,9 кв.м.; визнати право власності за [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею квартири 61,0 кв.м., житлова 41,9 кв.м.; визнати право власності за [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею квартири 61,0 кв.м., житлова 41,9 кв.м.; визнати право власності за [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею квартири 61,0 кв.м., житлова 41,9 кв.м., що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею квартири 61,0 кв.м., житлова 41,9 кв.м., що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.12.2019 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.12.2019 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 31.03.2020 року продовжено по цивільній справі строк підготовчого провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.05.2020 року виключено зі складу учасників по зазначеній справі третю особу [PERSON] , та залучено в якості співвідповідача по справі [PERSON] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.06.2020 року по справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просять суд прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.10.2018 року, виданого повторно Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецькій області, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.10.2018 року, виданого повторно Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецькій області, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08.06.2017 року, виданого повторно Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.08.1988 року, після реєстрації шлюбу « [PERSON] » присвоїли прізвище « [PERSON] »., актовий запис № 257. Згідно договору обміну квартири серії АВО № 254486 від 03.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу Малімон А.О., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зробили обмін належних їм на праві власності квартир: належна [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] складена з трьох кімнат, загальною площею 61,0 кв.м., в тому числі житловою площею 41,9 кв.м., багатоквартирного жилого будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним господарством відкритого акціонерного товариства «Авдіївський коксохімзавод» 18.04.1997 року, зареєстрованого у Донецькому БТІ 23.04.1997 року по реєстру за № 5041, перейшла у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Зареєстровано в БТІ м. Донецька за реєстром № 5041 від 15.11.2000 року (а.с. 15-16). Згідно технічного паспорту від 30.10.2000 року, виданого БТІ м. Донецька, квартира [ADDRESS] , загальною площею 60,1 кв.м., належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 кожному, на підставі договору обміну від 03.11.2000 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2018 року, нерухоме майно двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,50 кв.м, житловою площею 29,70 кв.м., зареєстрована в державному реєстрі 27.12.2006 р. № 17337386 за [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 08.11.2006 року, виданого виконкомом Авдіївської міської ради. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 29.09.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.09.2007 року, після реєстрації шлюбу « [PERSON] » присвоїли прізвище « [PERSON] », актовий запис № 243. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26.06.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 297. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.10.2018 року, виданого повторно Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 163. Згідно листа від 08.01.2019 року Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області повідомила [PERSON] , що відповідно до розпорядження ВЦА м. Авдіївка були видані відповідні свідоцтва про право власності на житло: від 18.04.1997 року, виданого ЖКХ АКХЗ, згідно якого власниками квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках; від 08.11.2006 року, виданого Авдіївською міською радою на ім`я [PERSON] та чоловіка [PERSON] , адреса житлового приміщення зазначена: [ADDRESS] . Згідно з документацією, на підставі яких були видані вищевказані свідоцтва, помилок при їх оформленні не виявлено. Починаючи з 1960 року та до 01 січня 2013 року державну реєстрацію прав власності здійснювали БТІ на паперових носіях з формуванням архівних справ на об`єкти нерухомого майна, які досі зберігаються в архівах БТІ. Реєстрація прав власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстрами БТІ розпочалося лише з 2003 року, підключення до якого здійснювався в кожному регіоні в різний час. З паперових носіїв до електронного реєстру відомості вносилися лише за заявами власників. Інформація цього реєстру може бути неповною та мати неточності, тому необхідно звертатись до БТІ. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка знаходились в БТІ в м. Ясинувата. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 в м. Ясинувата органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином на теперішній час неможливо отримати від БТІ інформацію щодо будь-якого об`єкта нерухомого майна, розташованого в м. Авдіївка. Відповідно, немає можливості установити посадову особу БТІ, яка допустила помилку при внесенні інформації до Реєстру прав власності. Згідно рішення № 48617263 від 11.09.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Кравець І.В. відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо об`єкта квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, в наявності інформація щодо реєстрації права власності, двокімнатної квартири ( загальна площа 44,5 кв.м., житлова 29,7 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , власником 1/2 частки якої є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, б/н, від 08.11.2006 року, що видано виконкомом Авдіївської міської ради. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію та дата внесення запису 27.12.2006 року. Відповідно наданого заявником Договору обміну квартир від 03.11.2000 року, виданого приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу Малімон А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2637, власником об`єкта, а саме трикімнатної квартири (загальна площа 61,0 кв.м., житлова 41,9 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частині. Державна реєстрація прав об`єкту нерухомого майна була здійснена 15.11.2000 року за реєстровим номером №5041, Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк, про що свідчить запис на реєстраційному надписі на документі про право приватної власності, а саме на договорі обміну квартир. Місцезнаходження КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк» є м. Донецьк. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, виявлені суперечності в документах та відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо права власності, яке підлягає державній реєстрації не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно їх обтяження. Згідно довідки № 07-29д/2465 від 03.06.2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані з 29.11.2000 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (знятий з реєстрації 23.03.2015 р.), [PERSON] , [INFO] (знятий з реєстрації 13.09.2011 р.), та [PERSON] , [INFO] (знята з реєстрації 13.09.2011 р.). Як вбачається зі спадкової справи № 108/2019, заведеної приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А., після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявою про прийняття спадщини від 05.06.2019 року до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А. звернулась [PERSON] . Згідно заяви № 248 від 05.06.2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А., про прийняття спадкового майна у вигляді 1/5 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А. від 27.07.2020 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не надано документу щодо підтвердження права власності або наявності помилкового запису в реєстрі прав власності з Бюро технічної інвентаризації, що здійснювало на момент вчинення правочину державну реєстрацію, у зв`язку з тим, що Ясинуватське бюро технічної інвентаризації знаходиться на непідконтрольній території. Як вбачається зі спадкової справи № 6/2019, заведеної Авдіївською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявою про прийняття спадщини від 22.06.2019 року до Авдіївської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] . Згідно заяви № 14 від 22.06.2019 року [PERSON] звернулась до Авдіївської міської нотаріальної контори, про прийняття спадкового майна у вигляді 1/5 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою Авдіївської державної нотаріальної контори від 28.07.2020 року [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, так як на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованої території України. Крім того, інформація що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та надані заявником документи суперечать один одному. Суд вирішуючи позовні вимоги в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності та визнання права власності, встановив наступне. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об`єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У даному випадку реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно і є визначеним організаційним заходом, що використовується власниками для впорядкування своїх основних відносин, предметом яких є нерухоме майно. Судом встановлено, що 27.12.2006 року за відповідачем [PERSON] та його померлою дружиною [PERSON] було помилково зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки вищевказана квартира належить позивачам на праві власності згідно договору обміну квартир від 03.11.2000 року. Крім того, позивачі позбавлені можливості скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру в бюро технічної інвентаризації, оскільки дане бюро знаходиться на непідконтрольній території України. Таким чином, право позивачів підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи обставини справи, те, що позивачі на теперішній час позбавлені можливості володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм нерухомим майном, та те, що позивачам відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру, суд вважає позовні вимоги щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності та визнання права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/5 частки зазначеної квартири за кожним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно за законом, встановив наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина [PERSON] , і фактично прийняла спадщину у вигляді 1/5 частини квартири шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки вона проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] , тобто у спірній квартирі. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з тим, що відсутні необхідні правовстановлюючі документи, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири після смерті [PERSON] , та на 1/5 частку квартири після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved