Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось в Острозький районний суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 33102 грн. 91 коп. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначає, що 08.05.2014 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5%, а за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9%, з 01.04.2015 року - 3,6% на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Вказує, що відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5% (30% на рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9% (34,80% на рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6% (43,2% на рік), обов`язковий щомісячний платіж складає 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. Окрім того, пеня за несвоєчасне погашення кредиту визначається в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості та 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або 0,24% та 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.02.2019 року становить 33102 грн. 91 коп. та складається з 18387 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2662 грн. 95 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 9800 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 200 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1552 грн. 52 коп. - штраф (процентна складова), а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1921 грн. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності, а в разі неявки відповідача, просить суд винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов до суду не подав. За клопотанням представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що 08.05.2014 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" в розмірі 15000 грн. з базовою відсотковою ставкою в місяць 2,5% (30% на рік), за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9% (34,80% на рік), за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6% (43,2% на рік), обов`язковий щомісячний платіж складає 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду"). Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент. З анкети-заяви [PERSON] 08.05.2014 року вбачається, що він був ознайомлений та згідний з Умовами надання банківських послуг і Тарифами банку. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Оскільки за договором, укладеним між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] , останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 18387,37 грн. (заборгованість за тілом кредиту) та 2662,95 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). При вирішенні спору судом береться до уваги, що остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 29.12.2018 року в сумі 6986 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по кредитному рахунку [PERSON] . При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. Окрім того, при укладенні кредитного договору від 08.05.2104 року, сторони домовились, що за порушення взятих зобов`язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів [PERSON] зобов`язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг), в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1552 грн. 52 коп. (процентна складова). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду"), у разі порушення взятих зобов`язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Оскільки [PERSON] зов`язання перед банком порушив, то відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду") та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягає стягненню штраф в розмірі 2052 грн. 52 коп., який складається з фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової - 1552 грн. 52 коп., розмір яких підтверджується, доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за кредитним договором. Водночас, умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Так, при укладенні кредитного договору від 08.05.2014 року сторони домовились, що за несвоєчасне погашення кредиту визначається пеня в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості та 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або 0,24% та 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (відповідно до тарифного плану карти "Універсальна, 55 днів пільгового періоду"). Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] 9800 грн. 07 коп. пені за прострочене зобов`язання та 200 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Водночас суд вважає, що вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення із [PERSON] , окрім штрафів, ще й пені задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань. Водночас, умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача, окрім штрафів, ще й пені в розмірі 10000 грн. 07 коп. задоволенню не підлягають. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, становить 23102,84 грн., з яких: 18387,37 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2662,95 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту та 2052,52 грн. заборгованості за штрафами. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1921 грн. судового збору, а тому за правилами ст.141 ЦПК України, витрати на сплату судового збору на користь позивача підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.549, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved