Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

В липні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2012 року на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у "Приватбанку" отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31 березня 2017 року у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11502,03 грн. Рішенням Бородянського районного суду від 21 вересня 2017 року з неї стягнуто заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі. 31 травня 2018 року на підставі виконавчого листа, виданого Бородянським районним судом Бородянський районний відділ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрив виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду та в період з 09 липня по 30 вересня 2018 року з її заробітної плати було утримано 14881,23 грн. Постановою від 31 жовтня 2018 року виконавче провадження про примусове стягнення кредитної заборгованості закрите у зв`язку з повним виконанням рішення суду. Таким чином, станом на жовтень 2018 року заборгованість за кредитним договором від 17 лютого 2012 року (в тому числі тіло кредиту) нею повністю погашено. В лютому 2019 року ПАТ КБ "Приватбанк" своїм листом повідомив її, що станом на 14 січня 2019 року у неї існує прострочена заборгованість по кредитному договору у розмірі 34489,26 гривень, який вона повинна сплатити протягом 10 днів або укласти договір реструктуризації боргу. Вважаючи вказаний лист помилкою вона звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" за роз`ясненнями та отримала відповідь, що кредитна заборгованість у розмірі 34489,26 грн. нарахована вірно і їй необхідно її сплатити. Оскільки в травні 2017 року банк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися. Тому просила визнати припиненими її зобов`язання за кредитним договором від 17 лютого 2012 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" у зв`язку з його виконанням. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання представника не направив, надіслав відзив на позов відповідно до якого проти позову заперечував, вважав, що у зв`язку з порушенням позивачкою умов кредитного договору банк був вимушений звернутись з позовом до суду. На дату звернення до суду у позивачки існувала певна сума заборгованості, обчислена відповідно до розрахунку суми заборгованості станом на конкретну дату. Оскільки на дату звернення до суду та впродовж строку від дати звернення до суду до тепер зобов`язання за кредитним договором повністю не виконані (не повернута сума отриманого кредиту, відсотки за його користування та інші передбачені договором суми), то на не повернуту суму кредиту нараховувалися відсотки за його користування. Рішення суду від 21 вересня 2017 року не передбачає припинення правовідносин між сторонами, укладеного і чинного договору. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Тому припинення нарахування відсотків за користування кредитом та припинення зобов`язань клієнта щодо їх сплати, у випадку звернення банку до суду та під час розгляду справи судом, договором банківського обслуговування не передбачено. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду від 21 вересня 2017 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" стягнута кредитна заборгованість в сумі 11502,03 грн., в тому числі і тіло кредиту в розмірі 1661,41 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн., що підтверджується копією рішення суду (а.с.7). 31 травня 2018 року Бородянським районним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №56504322 з примусового стягнення заборгованості, з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.9-10), а постановою від 09 липня 2018 року звернено стягнення на її заробітну плату (а.с.11). З копії звіту про здійснення відрахування та виплати (а.с.15) вбачається, що по виконавчому провадженню з позивачки утримана заборгованість у розмірі 14881,23 грн., тому 31 жовтня 2018 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням рішення суду (а.с.13). Після закриття виконавчого провадження відповідач повідомив позивачці, що станом на 14 січня 2019 року загальна сума її заборгованості становить 34489,26 грн. (а.с.16). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) міститься висновок про те, що якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Оскільки позивач використав право вимагати дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, то в силу ст.599 ЦК України зобов`язання позивачки перед відповідачем виконано в повному обсязі. Тому позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved