Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

06.08.2015 товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Боржник, Відповідач), про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 23.12.2013 між ПАТ "Альфа-Банк" та Позивачем укладено договір факторингу про відступлення права вимоги за договорами кредиту, згідно якого фактор набув право грошової вимоги до Відповідача по договору про надання споживчого кредиту № 401127735 від 28.01.2012 (далі Договір споживчого кредиту), укладеного між Відповідачем та ПАТ "Альфа-Банк". Згідно укладеного Договору споживчого кредиту ПАТ "Альфа-Банк" надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у сумі 11 627 з кінцевим строком погашення до 30.10.2012. Відповідач виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов Договору споживчого кредиту, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням їх дати сплати, сплачуючи їх не повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за укладеним Договором споживчого кредиту. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед Позивачем в сумі - 16 777,84 грн., яка складається із прострочена заборгованість по тілу кредиту - 11 627 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 0,84 грн., пеня 5 150 грн. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. Про дату, час та місце повідомлений належним чином. З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.01.2012 між ПАТ "Альфа-Банк" та Відповідачем укладено Договір споживчого кредиту, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 11 627 грн. з кінцевим строком погашення до 30.10.2012 та сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 0,01% річних. 23.12.2013 між ПАТ "Альфа-Банк" та Позивачем укладено договір факторингу №2013-1 про відступлення права вимоги за договорами кредиту, згідно якого фактор набув право грошової вимоги до Відповідача по Договору споживчого кредиту. За змістом частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору факторингу №2013-1 від 23.12.2013 за цим Договором ПАТ «Альфа-Банк» (надалі клієнт) зобов'язується передати у власність Позивачу (надалі Фактор), а Фактор - прийняти Права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги, що відступається згідно даного Договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України банк зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 1082 ч.ч.1,2, 516 ч.2, 517 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. При цьому боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Таким чином, заміна у зобов'язанні кредитора на підставі договору факторингу не припиняє прав та обов'язків боржника. У разі, якщо боржник не одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, а також доказів відступлення права грошової вимоги, він вправі здійснити платіж клієнтові (первісному кредитору) на виконання свого обов'язку перед ним. Разом з тим, з наданого Позивачем витягу з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу №2013-1 від 23.12.2013, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та Позивачем заборгованість за Договором споживчого кредиту становить прострочена заборгованість по тілу кредиту - 11 627 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 0,84 грн., пеня 5 150 грн. Відповідачем не було спростовано наданого Позивачем розрахунку заборгованості згідно витягу з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу №2013-1 від 23.12.2013, а також не було надано доказів на підтвердження виконання нею свого зобов'язання за Договором споживчого кредиту в повному обсязі. Доказів в спростування доводів Позивача, в порушення вимог статей 10 та 60 ЦПК України, Відповідачем не надано, а в матеріалах справи такі відсутні. Також суд зауважує, що під здійсненням письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові у порядку, визначеному ст.1082 ЦК України, слід розуміти як надсилання та/або вручення такого повідомлення боржнику, оформленого окремим документом, так і пред'явлення до боржника відповідного позову із зазначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню, та фактора, на користь якого має бути здійснено відповідний платіж. Листом від 29.05.2015 №2-6044 Позивач надіслав вимогу до Відповідача про погашення простроченої заборгованості. На час розгляду справи договір факторингу за №2013-1 від 23.12.2013 недійсним не визнаний. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, враховуючи, що Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Договором, а також інших витрат відповідно до Умов Договору споживчого кредиту, що підтверджується зокрема розрахунком заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а отже позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved