Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, задіяної державному бюджету України протиправними діями платника аліментів. В позовній заяві посилався на те, що Управління праці та соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації здійснювало виплату тимчасової допомоги [PERSON], яка є колишньою дружиною відповідача, що має право на тимчасову допомогу на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за період з травня 2012 року по лютий 2013 року на загальну суму 47 602 грн. 85 коп., батьком яких є [PERSON], [INFO], який ухилився від сплати аліментів. Управління праці та соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації до [PERSON], який знаходиться на примусову лікуванні в КЗ "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" надсилалися листи з вимогою у добровільному порядку відшкодувати суму виплаченої допомоги. Однак, кошти по сплаченій тимчасовій допомозі не відшкодовані відповідачем. Неповернення коштів до державного бюджету України, а саме тимчасової допомоги дітям, порушує державні інтереси в сфері соціального захисту населення в частині своєчасності соціальних виплат та виконання державним органом покладених на нього функцій і завдає державі шкоду. Просили суд стягнути з відповідача кошти в сумі 47 602 грн. 85 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направивши суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позов підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача (КЗ "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня") надійшло заперечення на позовну заяву та зустрічна позовна заява, де останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що [PERSON] не був повідомлений про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів, оскільки знаходився в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, був визнаний неосудним, та по теперішній час перебуває на примусовому лікуванні у зв'язку із застосування примусових заходів медичного характеру, є інвалідом 2 групи, окрім цього вказав на те, що державна соціальна допомога не є доходом в розумінні ст.. 14 Податкового кодексу. Крім того представник відповідача звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, де просить звільнити [PERSON] від сплати аліментів у зв'язку з важким матеріальним станом та станом здоровя. Звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 47 602 грн. 85 коп. Повернути на рахунок [PERSON] відрахування у розмірі 474 грн. 50 коп. на місяць починаючи з травня 2014 року по теперішній час, оскільки державна соціальна допомога не є доходом згідно "Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню, а первісна позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. По зустрічному позову. Судом встановлено, що Управління праці та соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації здійснювало виплату тимчасової допомоги [PERSON], яка є колишньою дружиною відповідача, що має право на тимчасову допомогу на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за період з травня 2012 року по лютий 2013 року на загальну суму 47 602 грн. 85 коп., батьком яких є [PERSON], [INFO], який ухилився від сплати аліментів. Крім того, управління праці та соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації надсилалися листи з вимогою до [PERSON], який знаходиться на примусову лікуванні в КЗ "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" у добровільному порядку відшкодувати суму виплаченої допомоги. Однак, кошти по сплаченій тимчасовій допомозі не відшкодовані відповідачем. Згідно п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місця проживання їх невідоме затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 22.02.2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що однин з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO] постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2013 року останнього звільнено від кримінальної відповідальності за скоєний у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння та застосовано до нього примусову міру медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, оскільки страждає хронічним душевним захворюванням. Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 01114 від 02.06.2014 року довідки виданої Обласною психіатричною медико-соціальною комісією, на період з 02 червня 2014 року по 01 травня 2015 року встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до положень статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Враховуючи викладене, те, що відповідач - [PERSON] є непрацездатним внаслідок тяжкої хвороби, а тому слід визнати, що його заборгованість зі сплати аліментів, виникла в результаті цих обставин, які мають істотне значення, він повинен бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 47 602 грн. 85 коп. Позовна вимога стосовно повернення на рахунок [PERSON] відрахувань у розмірі 474 грн. на місяць починаючи з травня 2014 року по теперішній час задоволенню не підлягає, оскільки вказані грошові кошти були стягнути з [PERSON] правомірно, так як відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що на момент стягнення було рішення, яке вступило в законну силу та звільняло останнього від сплати аліментів. До того ж підстав для звільнення [PERSON] від подальшої сплати аліментів на утримання дітей не має, оскільки на довгий час відповідач має постійний прибуток у виді пенсії. По первісному позову. У зв'язку з задоволенням зустрічного позову у первісному позову слід відмовити. Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом (ч. 3 ст. 10 ЦПК України).

Outcome: partial