Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

02 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 35 290,80 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 000, 00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 09.01.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Форміка» та ТОВ «Світ Будівельної Техніки» був укладений договір №10/2-401 страхування майна, згідно якого страховик зобов'язувався відшкодувати страхувальнику збитки, які будуть завдані внаслідок втрати майна, що належить страхувальнику на законних підставах згідно умов та в порядку визначених цим договором та правилами. До переліку застрахованого майна входило: вібротрамбовка SNT-65 (заводський №60303651), молоток відбійний GSH 27 VS (заводський номер 309000237). Відповідно до умов договору страхування, орендодавцями є страхувальник, ФОП [PERSON]. 21.02.2014 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди обладнання за №СП00056, за яким орендодавець протягом дії договору надає орендарю в оренду (тимчасове користування обладнання), а орендар зобов'язується виплачувати орендодавцю орендну плату та наприкінці терміну оренди, повернути йому вказане обладнання. 21.02.2014 року між орендодавцем та орендарем був підписаний Акт №00000137 передачі техніки-обладнання в тимчасове користування, в якому сторони погодили термін оренди: вібротрамбовки SNT-65 (заводський №60303651) та молотка відбійного GSH 27 VS (заводський номер 309000237) протягом доби (з 21.02.2014 року по 22.02.2014 року), за яким орендар зобов'язаний повернути орендодавцю за відповідним актом приймання обладнання з оренди в комплектному і технічно справному стані, а також лист регламентних робіт. Проте, відповідач орендоване майно не повернув. 27.02.2014 року орендодавець звернувся до страховика із повідомленням про виникнення збитку та на адресу орендаря з боку орендодавця була відправлена претензія про відшкодування шкоди або повернення майна. Страховиком даний випадок був визнаний страховим, складено страховий акт за №10/2-401-23 від 17.04.2014 року та виплачено страхове відшкодування в сумі 35 290,80 грн. Позивач на підставі Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України звернувся із позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2014 року між Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Форміка» (далі - Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Будівельної Техніки» (далі - Страхувальник) був укладений Договір страхування майна №10/2-401. Відповідно до п.1.2 Договору, Страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж, а Страховик зобов'язується відшкодувати Страхувальнику збитки, які будуть завдані внаслідок втрати майна, що належить Страхувальнику на законних підставах згідно умов та в порядку визначених цим договором та правилами. Перелік застрахованого майна (Об'єктів страхування) надається у Додатку №, який є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.4 Договору). В зазначеному переліку зазначено вібротрамбовка SNT-65 (заводський №60303651). Згідно з п.2.2 Договору, страховим випадком є втрата майна оренди внаслідок протиправних дій третіх осіб (осіб, що орендують майно страхувальника), а саме неповернення майна страхувальника, орендованого на підставі укладеного договору оренди. Згідно зазначеного договору орендодавцем є страхувальник, СПД [PERSON] 12 лютого 2014 року між Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Форміка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Будівельної Техніки» було укладено додаткову угоду №01 до договору страхування майна №10/2-401, згідно якої визначено перелік застрахованого майна: молоток відбійний GSH 27 VS №309000237 вартістю 20 212, 00 грн., молоток відбійний GSH 27 VS №310000157 вартістю 20 212, 00 грн. На підставі Договору управління майном №У-2-13 від 12.01.2013 року, ФОП [PERSON] є управителем майна, яке зазначене в додатку до договору страхування. 21.02.2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди обладнання № СП000056. Відповідно до п.1.1 договору, орендодавець протягом дії договору надає орендарю в оренду (тимчасове користування обладнання), а орендар зобов'язується виплачувати орендодавцю орендну плату та наприкінці терміну оренди, повернути йому вказане обладнання. Згідно з п.2.4 Договору, терміном оренди вважається період часу, що починається з дати і часу, зазначених в Акті передачі обладнання в оренду як «Дата передачі обладнання в оренду» і закінчується датою і часом, зазначеними в Акті передачі обладнання в оренду як «Контрольна дата проведення на склад». Згідно п.5.2.9 Договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю за відповідним Актом приймання обладнання з оренди в комплектному і технічно справному стані, а також лист регламентих робіт. 21.02.2014 року між [PERSON] та СПД [PERSON] було підписано Акт передачі техніки-обладнання №00000137 від 21.02.2014 року, за яким [PERSON] прийняв від СПД [PERSON] в тимчасове користування за плату обладнання: вібротрамбовка SNT-65 (заводський №60303651) та молоток відбійний GSH 27 VS (заводський №309000237) з датою повернення на склад 22.02.2014 року. Як зазначає позивач, у строки, визначені договором, орендоване обладнання відповідачем повернуто не було. 27.02.2014 року ТОВ «Світ Будівельної Техніки» звернулося до ПрАТ страхова компанія «Форміка» з повідомленням про неповернення техніки з оренди. 28.02.2014 року ФОП [PERSON] звернувся до Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві із заявою про викрадення майна. 28.02.2014 року ТОВ «Світ Будівельної Техніки» звернулося до ПрАТ страхова компанія «Форміка» з заявою про проведення страхової виплати у зв'язку з втратою майна. 27.03.2014 року ФОП [PERSON]. на адресу [PERSON] направив претензію з проханням повернути орендоване майно. Суду не було надано доказів вручення претензії. 17.04.2014 року позивачем складено страховий акт №10/2-401-23, відповідно до якого даний випадок визнано страховим актом та визначено суду до виплати 35 290,80 грн. Платіжним дорученням №621 від 17.04.2014 року АТ СК «Форміка» перерахувала на рахунок ТОВ «Світ Будівельної техніки» суму 35 290,80 грн. та зазначено призначення платежу - оплата страхового відшкодування р/ф (акт) №10/2-401 заява від 28.02.2014 року. Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 ЦК України передбачено вимогу ст.27 Закону України "Про страхування". Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому суд приходить до висновку, що матеріальна шкода фактичні затрати - має бути відшкодована відповідачем в повному обсязі доведеному відповідними доказами в судовому засіданні, тобто 35 290, 80 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги y цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року №. 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Граничний розмір таких витрат встановлений законом. Зазначені витрати, фактично понесені сторонами, підлягають розподілу між ними за правилами, встановленими ст.88 ЦПК України. Судові витрати - це фактичні грошові витрати, які несуть особи, які беруть участь у справі, у зв'язку зі зверненням до суду та розглядом справи в суді. Необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й при виконанні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також для надання правової допомоги вчиняються й інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме складаються позовні заяви, є знайомлення з матеріалами справи, надаються консультації, несуться витрати у зв'язку з відрядженнями тощо. Згідно вимог ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у статті 1 визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивача надавав правову допомогу в судових засіданнях на підставі довіреності. Так як суду не було надано розрахунок витрат на правову допомогу, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати - судовий збір та витрати за розміщене оголошення в газеті. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial