Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

25.06.2019 року в адресу суду надійшла позовна заява, у якій [PERSON] - позивач у справі, просила ухвалити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] - відповідача у справі, 200 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Крім того, стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 4 000 грн. 00 коп. (а.с.2-3). В обґрунтування позову вказала на те, що 11.01.2016 року близько 21 год. 50 хв. на автодорозі Васьковичі - Шепетівка в напрямку с. Чижівка Новоград-Волинського району Житомирської області водій автомобіля "Мерседес Віто", р.н. [NUMBER] , [PERSON] не впоравшись з керуванням, з`їхав у кювет, де автомобіль перекинувся. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля, її син, [PERSON] , загинув. У кримінальному провадженні потерпілим у справі визнано її чоловіка - батька загиблого, який не зміг змиритися із втратою сина, захворів та помер, не дочекавшись рішення суду. Затим, її визнано потерпілою по справі, однак її позов був повернутий, оскільки судовий розгляд у справі знаходився на стадії завершення, а тому вона звернулася до суду з даним позовом у порядку цивільного судочинства. У зв`язку із втратою близьких вона зазнала моральної шкоди, яку вона оцінює у сумі 200 000 грн. Крім того, зазначає, що нею понесені судові витрати у розмірі 4 000 грн., які складаються з витрат на отримання правової допомоги. 03.07.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату розгляду справи, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій (а.с.30). 01.11.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 285/759/16-к відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.61). 23.01.2020 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями учасників справи з різних причин (а.с.41,54,72,77,135). У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позовній заяві, які просили задовольнити. Крім того, до закінчення судових дебатів заявили про подання доказів щодо судових витрат по справі. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, зокрема, не заперечували проти стягнення на користь позивача 50 000 грн. моральної шкоди. Відповідач пояснив, що матеріальну шкоду, пов`язану із смертю сина позивача ним повністю відшкодована, моральна відшкодована частково, у розмірі 1 000 грн. Крім того, вказав, що умислу у вчиненні злочину у нього не було. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Встановлено, що 12.12.2019 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі № 285/759/16-к ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та обрано покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керування транспортним засобом на 3 (три) роки. На підставі п. "є" с. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнено від відбування призначеного вироком основного покарання. Справу у частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди на користь [PERSON] закрито. Вирок набрав законної сили 13.01.2020 року. Зі змісту вироку слідує, що [PERSON] 11.01.2016 року близько 21 години 50 хвилин, керував технічно справним автомобілем MERCEDES-Benz Vito д.р.н. [NUMBER] по автодорозі Васьковичі - Шепетівка в напрямку с. Чижівка Новоград-Волинського району. Керуючи вказаним автомобілем на 94 км. + 760 м. автодороги Васьковичі - Шепетівка, [PERSON] в порушення вимог п. 2.3 б), п. 10.1 та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 був неуважним, не вибрав на вказаній ділянці дороги безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини з послідуючим перекиданням в лівому кюветі. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля MERCEDES-Benz Vito д.р.н. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота зліва гілкою дерева з ушкодженням черевної стінки шкіри, підшкірної жирової клітковини, м`язів живота, пристінкової очеревини, брижі сигмоподібної кишки, що утворилося від дії гілки дерева незадовго до моменту смерті [PERSON] та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя. Смерть [PERSON] настала від компресійної асфіксії при стисканні грудної клітини та живота між автомобілем та поверхнею узбіччя автодороги. Порушення водієм автомобіля MERCEDES-Benz Vito д.р.н. [NUMBER] вимог п. 2.3 б), п. 10.1 та п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками (а.с.66). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1, 2 , 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Пунктом 17-1 Постанови Пленуму встановлено, що виходячи з правил статей 4, 5 ЦПК України і статей 28, 49, 50 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров`я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред`явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. У даній справі позивачем пред`явлений цивільний позов під час кримінального провадження до початку судового розгляду, який розглядається у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства. Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Щодо позовних вимог про стягнення заявленої моральної шкоди, то суд виходить із наступного. Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач та її представник вказують, що спричинена значна моральна шкода пов`язана із втратою сина. Позивач понесла і несе душевні страждання та біль. Вказана подія призвела до втрати й чоловіка. Втрата близьких привела до глибоких душевних страждань, були порушені нормальні життєві зв`язки, які позначили негативні зміни у її житті, викликали негативні переживання, потребу в уникненні аналогічних обставин, осторогу, тривогу, реакції при згадування, фіксованість уваги на проблемі і збереження здоров`я і життя дітей, переживання психологічного дискомфорту, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, почуття образи і обурення. Наслідки події, що сталися, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, поїздки до слідчого, до суду, а також регулярне відвідування лікарні, у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я, яке з кожним днем погіршується. Вона не може, як раніше, виконувати свої обов`язки з ведення домашнього господарства, оскільки відчуває повну апатію до активного соціального життя. Як наслідок, її часто турбує нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, напруження, нервозність, дратівливість, реакції замикання і побоювання щодо майбутнього стану свого здоров`я. Після загибелі сина, її життя перетворилося в системне відвідування лікарів. У зв`язку із смертю чоловіка вона несе також подвійні тяготи, на нервовому ґрунті піднімається тиск, з`являються головні болі, пульсуючий шум у голові, запаморочення. У результаті, у серпні 2016 року у позивача стався інсульт. Після діагностичного дослідження виявлено різке погіршення стану її здоров`я. Після трагічної смерті сина у родині настали негативні зміни і ці зміни вона пов`язує із порушенням, вчиненим відповідачем, та постійним стресовим станом. Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи обставини, за яких позивачу була завдана моральна шкода, глибину, тяжкість моральних страждань, тривалість розгляду кримінальної справи, погіршення стану здоров`я позивача по справі після події, а також, виходячи з матеріального стану як позивача, так і відповідача, який спричинив шкоду та має на утриманні неповнолітню дитину та здійснює догляд за інвалідом 1 групи, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає необхідне стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди 150 000 грн. 00 коп., при цьому врахувавши, що відповідачем часткового відшкодовано позивачу моральну шкоду у розмірі 4000 грн. Відтак, суд задовольняє позов частково. Щодо вирішення питання судових витрат, то суд виходить із наступного. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому ж числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подані фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до розрахунку суми судових витрат та акту надання послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 21.06.2019 року судові витрати складають 4000 грн. 00 коп. (а.с.23-25). Разом з тим, позивачем подано до суду квитанцію про сплату даних послуг лише у розмірі 500 грн. 00 коп. (а.с.26). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. 00 коп., які згідно ст. 137 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України належать до процесуальних витрат та підлягають стягненню із обвинувачених (відповідачів за цивільним позовом). Крім того, у силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів на користь держави слід стягнути 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп., оскільки позивачем при зверненні до суду судовий збір не сплачувався.

Outcome: partial