Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовними вимогами до відповідача ПТ Заставне товариство Ломбард "Скарбниця" і просить зобов'язати Повне товариство "Заставне товариство Ломбард "Скарбниця" (код 19244756) видати [PERSON] належним чином оформлену трудову книжку та внести запис про звільнення за власним бажання згідно статті 38 КЗпП України згідно поданої ним заяви від 12 жовтня 2015 року; стягнути з Повного товариства "Заставне товариство Ломбард "Скарбниця" (код 19244756 ) на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 10592,27 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3374,00грн., середній заробіток за час затримки виплати остаточного розрахунку та видачі трудової книжки при звільненні в розмірі 5715,00 грн. , та грошову компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Під час судового розгляду вимоги позивача [PERSON] в частині зобов'язання вчинити дії, а саме видати належним чином оформлену трудову книжку та внести запис про звільнення за власним бажанням, були залишені без розгляду на підставі заяви позивача, оскільки такі дії відповідачем були вчинені та позивачу 11 березня 2016 року було видано трудову книжку з відповідним записом. При цьому позивач збільшив вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки при звільненні до 21 200грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення положень чинного трудового законодавства не видав належним чином оформлену трудову книжку, з урахування поданої ним заяви від 12 жовтня 2015 року про звільнення, не здійснив виплату належних платежів, чим завдав моральних страждань. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали зазначені позовні вимоги, просили їх задовольнити з наведених у позові обставин. Представник відповідача Повного Товариства «Заставне Товариство «Скарбниця-Ломбард» Н.С. Дріго вимоги позивача не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивач був звільнений згідно наказу з 12 жовтня 2015 року після проведення інвентаризації. 12 жовтня 2015 року позивач на робочому місця був відсутній, у зв'язку з чим йому листом було направлено поштове повідомлення щодо отримання трудової книжки. При цьому всі належні кошти позивачу були виплачені вчасно та у повному обсязі, а посилання на наявність заборгованості є голослівним. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника відповідача Дріго Н.С., вивчивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] з 8 серпня 2014 року працював оцінювачем-експертом у Повному товаристві "Заставне товариство Ломбард "Скарбниця", (надалі також - Відповідач). У зв'язку з переїздом на інше місце проживання, а саме за місцем реєстрації в м. Кузнецовськ, 02 жовтня 2015р. позивач звернувся до Відповідача з заявою про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України (далі також- КЗпП України). Так як переїзд на інше місце проживання виключає можливість відпрацювати два тижні після подання заяви про звільнення за власним бажанням, у своїй заяві позивач вказав бажану дату звільнення 09 жовтня 2015р, що передбачено положеннями статті 38 КЗпП України, в якій вказано, що у разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; Неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно наданих відповідачем доказів позивача було звільнено 12 жовтня 2015 року (понеділок). При цьому 09 жовтня 2015 року(п'ятниця) була проведена інвентаризація предметів закладу (побутова та офісна) техніка щодо наявності у [PERSON] заборгованості перед товариством. 12 жовтня 2015 року позивач на роботі був відсутній. В цей же день відповідач повідомив позивача направивши йому відповідного листа про необхідність прибуття за трудовою книжкою до відділу кадрів. Із наданих відповідачем письмових доказів, зокрема заяви про надання відпусток, наказів про відпустки та розрахункові листки, вбачається, що до сплати позивачу належало 886,22грн., які були 12 жовтня 2015 року виплачені позивачу. Надані відповідачем докази не спростовані позивачем. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Оскільки під час судового розгляду було встановлено правомірність дій відповідача, зокрема звільнення позивача 12 жовтня 2015 року, що не порушує положень ст.38 КЗпП України та права працівника, виплату всіх належним сум при звільненні, повідомлення позивача який не працював у день звільнення про необхідність отримання трудової книжки , слід відмовити у задоволенні вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed