Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

24.05.2016 Публічне акціонерне товариство Банк "ТРАСТ" звернулося до суду з позовною позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013 в розмірі 104612 грн 25 к., та судового збору в розмірі 1569 грн 19 к. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.11.2013 ПАТ Банк "ТРАСТ" отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору №R022.009-ТЕК.0038942, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 49 600 грн 00 к., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 3,5% річних та 1,8 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 27.11.2013. Відповідно до пункту 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання перед позивачем за укладеними кредитним договором, чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по вказаному договору. Останній раз платіж відповідачем здійснювався лише 20.05.2014 в сумі 400 грн 00 к. Надалі та станом по дату подачі позову, щомісячні платежі в терміни та розмірах, встановлених Додатком №1 до кредитного договору, відповідачем не здійснювалися. Станом на 15.04.2016 сума заборгованості [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013 дорівнює 104612 грн 25 к. та складається з наступного: 45674 грн 39 к. - сума заборгованості по кредиту, в тому числі 21613 грн 14 к. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 2431 грн 14 к. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 22218 грн 80 к. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 34287 грн 92 к. - пеня. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області [PERSON]. від 06 травня 2016 року позовну заяву ПАТ Банк "ТРАСТ" залишено без руху та надано строк 5 днів для усунення недоліків. Представником позивача 07.06.2016 надано пояснення щодо розміру заборгованості по кредиту. 27.06.2016 ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області [PERSON]. провадження по справі відкрито та призначено попереднє судове засідання. 12.07.2016 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 13.07.2016 закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 21.07.2016 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 25.07.2016 судовий розгляд був відкладений через нез'явлення сторін. 26.07.2016, 02.08.2016, 16.08.2016 від представника позивача [PERSON] надійшли клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 04.08.2016 судовий розгляд був відкладений через нез'явлення відповідача. 10.08.2016 позивачеві надіслано текст оголошення в газеті "Слобідський Край" для забезпечення повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду. 23.08.2016 від представника позивача надійшли копія газети "Слобідський Край" від 16.08.2016 року з оголошенням про виклик відповідача та заява про покладення на відповідача витрат за розміщення оголошення у пресі. 20.09.2016 від відповідача малишка Г. М. надійшли письмові заперечення проти позову, в якому він зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України належить зменшити розмір пені, комісії та процентів, а заборгованість по кредиту в розмірі 21613,14 к грн - підлягає реструктуризації. 10.10.2016 після повторного автоматичного розподілу, пов'язаного із звільненням судді [PERSON]., для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В. 20.10.2016 постановлена ухвала про прийняття справи в провадження судді Овдієнка В. В. та призначення судового розгляду. 08.11.2016 від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 30.11.2016 постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача щодо передачі справи за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова, після чого задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] та судовий розгляд відкладено. 20.12.2016, 04.05.2017 від представника позивача [PERSON] надійшли клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 27.01.2017, 21.03.2017 від представника позивача [PERSON] надійшли клопотання про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 29.05.2017 судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі. На вимогу представника відповідача судом визнано обов'язковою явку представника позивача та судовий розгляд відкладено. 20.06.2017 від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції. 14.07.2017 постановлено ухвалу про судовий розгляд справи з участю представника позивача у режимі відеоконференції з Солом'янським районним судом міста Києва та судове засідання призначено на 20.09.2017. 20.09.2017 від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ". 20.09.2017 судовий розгляд відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON], що надійшло до суду 06.09.2017 року. 14.11.2017 та 15.01.2018 судовий розгляд відкладався за клопотанням представника відповідача, яким було висловлено правову позицію щодо неможливості судового розгляду за відсутності представника позивача., а також у зв'язку зі зверненням відповідача до позивача із запитом на отримання інформації. 15.01.2018 та 18.01.2018 від представника позивача [PERSON] в черговий раз надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутністю представника позивача - ПАТ Банк "ТРАСТ" та про відмову від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що всі обставини справи викладені у позовній заяві та підтверджуються письмовими доказами, які додані до позову. 01.03.2018 у зв'язку з неодноразовим поданням представниками позивача клопотань про судовий розгляд за відсутністю представника позивача, відсутністю підстав для відкладення судового розгляду чи залишення позову без розгляду, судовий розгляд проведено за відсутністю представника позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом, що визначена у розрахунку заборгованості як прострочена заборгованість з оплати кредиту, а саме 21613,14 грн. В іншій частині вимог проти позову заперечував мотивуючи відсутністю доказів отримання відповідачем кредиту в розмірі саме 49600 грн, а також доказів оплати відповідчем частини кредиту, відсутністю належного та зрозумілого розрахунку заборгованості за кредитом, що, на думку представника відповідача, взагалі позбавляє суд можливості розглянути позов. Крім того, заявив клопотання про застосування строків позовної давності. Дослідивши пояснення представника відповідача, доводи заяв по суті, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Враховуючи, що призначення справи до судового розгляду здійснено за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка була чинною до 14.12.2017, судовий розгляд справи по суті проведено за правилами загального позовного провадження. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 27.11.2013 між ПАТ Банк "ТРАСТ" та [PERSON] був укладений кредитний договір №R022.009-ТЕК.0038942, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 49600 грн 00 к., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 3,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, кінцевий термін повернення: 17.11.2017. (т. 1 а. с. 9-21). Відповідно до меморіального ордеру №Loan-47066 від 27.11.2013, відповідач [PERSON] отримав 49600 грн 00 к. в рахунок перерахування коштів за кредитним договором №R022.009-ТЕК.0038942 (т. 1 а. с. 23). Розпискою від 27.11.2013 відповідач [PERSON] підтвердив, що отримав платіжну картку у не пошкодженому стані, з правилами користування карткою ознайомлений та зобов'язався їх дотримуватися (т. 1 а. с. 22). Одночасно з укладанням вказаного кредитного договору між ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЮНІВЕС" та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків "Траст-кредит" від 27.11.2013 року укладеного вбачається, що предметом договору є майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю страхувальника - застрахованої особи. Страхова сума за договором страхування - 40000 грн. Страховий платіж за період страхування - 9600 грн. Вигодонабувачем за Договором страхування у розмірі невиконаних зобов'язань Страхувальника за Договором №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013 року (Змішаний договір) є ПАТ Банк "ТРАСТ". Залишок суми страхової виплати сплачується відповідно до п. 7.8.2 Договору (т. 1 а. с. 99). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №R022.009-ТЕК.0038942, наданого позивачем, станом на 15.04.2016, сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем становить 104612 грн 25 к., з яких: 45674 грн 39 к. - сума заборгованості по кредиту, в тому числі 21613 грн 14 к. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 2431 грн 14 к. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 22218 грн 80 к. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 34287 грн 92 к. - пеня. (т. 1 а. с. 24). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Тобто розмір заборгованості за кредитним договором підтверджений розрахунком заборгованості по кредитному договору №R022.009-ТЕК.0038942, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей за договором. На підставі рішення Правління Національного банку України від 29.12.2016 № 559-рш та прийнятого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 3085 від 30.12.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" та делегування повноважень ліквідатора банку" з 30.12.2016 відкликано банківську ліцензію ПАТ Банк "ТРАСТ" та запроваджено процедуру ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" строком на два роки з 30.12.2016 по 29.12.2018 включно. Призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" - Кухарева В. В. (т. 1 а. с. 190-194). У відповідності з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України). Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013. Факт укладання кредитного договору не заперечувався і самим відповідачем у письмових запереченнях, а також представником відповідача під час судового розгляду. Доводи представника відповідача про те, що відповідачем було отримано лише 40000 кредитних коштів спростовуються даними вказаного вище меморіального ордеру №Loan-47066 від 27.11.2013 про перерахування на рахунок [PERSON] суми 49600 грн 00 к. за кредитним договором №R022.009-ТЕК.0038942, з яких 9600 грн 00 к. були використані як страховий платіж за період страхування за укладеним між ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЮНІВЕС" та [PERSON] договором добровільного страхування від нещасних випадків. Також, з Додатку №1 до кредитного договору №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013 вбачається, що графік погашення кредиту був визначений на суму кредиту - 49600 грн 00 к. (т. 1 а. с. 17). Така ж сума кредиту - 49600 грн 00 к. зазначена і в новій редакції від 20.05.2014 року Додатку №1 до кредитного договору №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013, з якого вбачається, що 20.05.2014 сторонами був визначений новий розрахунок та графік погашення суми кредиту, відсотків та комісії. (т. 1 а. с. 18, 19). Представником відповідача не заперечувалося, що графік повернення кредиту з відсотками та комісією відповідачем не виконувався. Посилання на несприятливі для відповідача обставини, що стали причиною невиконання зобов'язань за кредитним договором, не впливають на обсяг його зобов'язань за кредитним договором. Так, частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунків, наданих позивачем вбачається, сума заборгованості по кредиту -45674 грн 39 к. разом з простроченими відсотками за фактичне користування кредитом - 2431 грн 14 к. значно перевищує розмір пені - 34287 грн 92 к., тому немає підстав для зменшення розміру неустойки. До вимог, що стосуються розміру комісії, нарахованої відповідно до умов кредитного договору, правила частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України не застосовуються. Будь-яких доказів, якими спростовується правильність наданого позивачем розрахунку, відповідачем та його представником не надано. Посилання представника відповідача на відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАС" Кухарева В. В. надати йому інформацію на запит від 30.11.2017 (т. 2 а. с. 10, 32) не перешкоджає вирішенню спору та не спростовує наданих позивачем доказів на підтвердження позову. Заява представника відповідача [PERSON] про застосування позовної давності є безпідставною з огляду на наступне. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 1, пункту 1 частини 2, статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно частин 1, 5 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Кредитний договір був укладений 27.11.2013, кінцевий термін повернення кредиту визначений 48 місяців, тобто до 27.11.2017. Крім того, 20.05.2014 року сторонами підписано нову редакцію Додатку №1 до кредитного договору, підписавши який відповідач [PERSON] вчинив дію, яка свідчить про визнання ним своїх зобов'язань за кредитним договором. Виходячи зі змісту положень статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг строку позовної давності з дня здійснення відповідачем останнього платежу на виконання зобов'язань за кредитом, який був здійснений в межах строку дії договору, а саме 20.05.2014 в розмірі 400 грн 00 к., після чого [PERSON] припинив виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки ПАТ Банк "ТРАСТ" звернувся до суду з позовом 24.05.2016, тобто в межах трирічного строку з дня вчинення відповідачем останнього платежу за кредитним договором, а також і в межах строку кредитного договору, то відсутні підстави вважати, що пропущеним трирічний строк позовної давності. Також, відсутні підстави для застосування річного строку позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки зі змісту зазначеного вище розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що пеня нарахована позивачем за період в межах одного року, що передував зверненню до суду з цим позовом. Отже, позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013та наявності з боку відповідача невиконаних зобов'язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов'язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором. Доказів щодо безпідставності розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також доказів щодо відсутності у відповідача зобов'язання щодо погашення заборгованості, суду не надано. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №R022.009-ТЕК.0038942 від 27.11.2013, Публічне акціонерне товариство Банк "ТРАСТ" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовна заява ПАТ Банк "ТРАСТ" є обґрунтованою та підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (т. 1 а. с. 4). Вимога позивача про відшкодування витрат, понесених позивачем на розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання задоволенню не підлягає. Так, дійсно позивачем було понесено витрати на розміщення в газеті "Слобідський Край" від 16.08.2016 року оголошення про виклик відповідача в розмірі 278,4 грн. (т. 1 а. с. 82-85). Відповідно до вимог пункту 6 частини 3 статті 79 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, до судових витрат було віднесено витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. А згідно частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній до 14.12.2017 передбачалася можливість виклику через оголошення в пресі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Отже, за вказаними нормами, витрати на оголошення у пресі підлягали відшкодуванню лише у разі, якщо через таке оголошення викликався відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] У такому випадку, оскільки викликався відповідач, зареєстроване місце проживання якого відоме, витрати на розміщення у пресі оголошення про його виклик до суду не можуть бути покладені на відповідача. Відповідно до статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) можливість виклику відповідача через оголошення у пресі не передбачено. Також, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, не віднесено до судових витрат відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, нормами чинної і попередньої редакцій Цивільного процесуального кодексу України не передбачено відшкодування позивачеві витрат на розміщення у пресі оголошення про виклик відповідача, зареєстроване місце проживання якого відоме.

Outcome: approved