Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 01.04.2011 року по 30.09.2013 року у житлове приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], де мешкає відповідач, надавались послуги з централізованого опалення, на загальну суму 3 966 грн. 62 коп. За вказаний період відповідач не здійснювала жодної оплати за надані послуги, тому станом на 01.10.2013 року загальна сума заборгованості становить 3 966 грн. 52 коп. Позивач просив стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість, за період з 01.04.2011 року по 30.09.2013 року у розмірі 3 966 грн. 62 коп., а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні представник Концерну „Міські теплові мережі" Максименко А.В. позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним. Так, судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „Міські теплові мережі" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „Міські теплові мережі". Згідно довідки, за адресою [ADDRESS], зареєстрований відповідач, [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з щомісячного розрахунку, який міститься в матеріалах цивільної справи, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, загальна сума заборгованості за послуги, що надані позивачем у житлове приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], за період з 01.04.2011 року по 30.09.2013 року становить 3 966 грн. 62 коп. Згідно претензії № 09/1363 від 10.10.2012 року, Концерн „Міські теплові мережі" повідомляв [PERSON] про наявність існуючої заборгованості, прохав здійснити її погашення, однак дана претензія залишена відповідачем без уваги. Крім того, встановлено, що 19.12.2013 року Концерн „Міські теплові мережі" звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з [PERSON] боргу за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, у зв'язку з чим 27.01.2014 року винесений судовий наказ. Однак, за заявою боржника, ухвалою суду від 04.03.2014 року, вищезазначений судовий наказ був скасований. Згідно зі ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Що стосується письмових заперечень відповідача на позов, суд виходить з наступного. Так, в письмових запереченнях [PERSON] зазначає, що її не влаштовувала якість опалення у квартири де вона мешкає разом із своїми дітьми, тому у 2008 році відмовилась від центрального опалення, та опалює квартиру електрообігрівачами. Також, зазначає, що позивач звернувся до суду із позовом поза межами позовної давності; послуги з централізованого опалення фактично нею не отримуються, оскільки договір на надання даних послуг з нею ніхто не укладав; її сім'я, має статус багатодітної сім'ї, тому послуги, що надаються позивачем повинні буди із 50 % знижкою. Враховуючи вищезазначене, просить в позові відмовити. Оцінюючі вищезазначені заперечення, суд не може взяти їх до уваги, оскільки вони є недоведеними, та крім пояснень представника відповідача суду не надано жодного доказу в їх обґрунтування. Суд вважає за необхідним зазначити, наступне. Статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача. Пунктом 1 ч.3 ст. 20 вищезазначеного Закону встановлено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору Таким чином, укладення підготовленого виконавцем на основі типового договору, є саме обов'язком споживача. Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Доводи відповідача щодо звернення до суду із позовом поза межами строку позовної давності також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки встановлено, що Концерн „Міські теплові мережі" звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з [PERSON] боргу - 19.12.2013 року, період заборгованості є з 01.03.2011 року по 30.09.2011 рік, таким чином вимоги позивача заявлені у межах строку позовної давності. Також, встановлено і не заперечувалось сторонами по справі, що послуги, у приміщення за адресою: [ADDRESS], надаються із 50 % знижкою, відповідно до ст. 13 Закону України „Про охорону дитинства" саме з моменту надання відповідачем відповідних документів, не за період існуючої заборгованості. Судом встановлено та підтверджено наявними доказами по справі, що всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, чим порушує інтереси підприємства і держави. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, та необхідності їх задоволення у повному обсязі. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved