Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 03.07.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси Центр -«077», адвоката Стоянова Миколи Михайловича, адвоката Сягровець Тетяни Миколаївни про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним збиранням, зберіганням, використанням та поширенням конфіденційної інформації про фізичну особу. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що під час судового розгляду справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №12017160480001486 від 24.04.2017 року, представниками потерпілих адвокатом Сягровець Т.М. та адвокатом Стояновим М.М. на адресу судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицькому В.В. було заявлено клопотання від 16.06.2020 року з якого вбачається, що вказані адвокати здійснювали незаконне зби рання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу позивача. До вказаного клопотання було надано копії адвокатських запитів від 09 та 11 червня 2020 року адресованих керівнику Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077», у яких зазначено дату та час фото фіксації керованого позивачем автомобілю у період часу 19, 24, 27 та 29 травня 2020 року, належного позивачу автомобілю Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] . На вказані адвокатські запити за вих. №01.1-10/482 від 11.06.2020 року та №01.1-10/490 від 15.06.2020 року керівником КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» було надано листи та матеріали фото фіксації, що були здійснені у період часу 19, 24, 27 та 29 травня 2020 року щодо руху належного позивачу автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] . На знімках, які були надані адвокатом Стояновим М.М. та Сягровець Т.М. було зафіксовано факт переміщення позивача на вказаному автомобілі спільно з дружиною. Таким чином позивач вважає, що відносно нього було здійсненне незаконне візуальне спостереження, збирання щодо приватного життя позивача даних та їх подальше незаконне зберігання та поширення, на що позивач жодного дозволу нікому не надавав. Позивач вважає, що відносно нього було вчинено незаконне втручання в його приватне життя, розповсюджені його персональні дані. КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» незаконно, без згоди позивача, здійснив збирання, зберігання та поширення інформації щодо приватного життя позивача, чим завдано позивачу моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн. Адвокат Стоянов М.М. та адвокат Сягровець Т.М. незаконно, без згоди позивача, здійснили збирання, зберігання та поширення інформації про поїздки позивача, чим завдали позивачу моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. кожний. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05.08.2020 року від відповідача адвоката Стягонець Т.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовною заявою та просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити, посилаючись на те, що адвокатський запит про отримання необхідної інформації адвокатом було подано в порядку п. 1, 3, 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з метою надання правової допомоги потерпілим, необхідної для реалізації їх прав та законних інтересів. Відповідач повідомляє, що відносно [PERSON] відповідачем не збиралась, не зберігалась та не поширювалась конфіденційна інформація, тому як адвокатський запит щодо надання відеозаписів з камер зовнішнього спостереження дорожньої обстановки на перехресті доріг в місті Одесі не містить в собі запит конфіденційної інформації та персональних даних. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано підтвердження розрахунку суми моральної шкоди. 20.08.2020 року від відповідача КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» (далі - КУ «Ценр-077») надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що відповідно до рішення Одеської міської ради від 15.03.2017 року №1778-VII «Про затвердження міської комплексної програми зміцнення законності, безпеки та порядку на території міста Одеси «Безпечне місто Одеса» на 2017-2019 роки» в місті Одеса було введено в дію Систему відеоспостереження та відеоаналітики. З моменту введення в дію в системі відеоспостереження міста Одеси окрім автоматизованого безперервного запису того, що відбувається у публічних місцях, реалізовано і автоматизовані функції «розумної аналітики», серед яких можна виділити «розпізнавання транспортного засобу за номерним знаком» (використовується на перехрестях із підвищеною аварійністю) при цьому поняття функції «розпізнавання номерного знаку» не слід ототожнювати з поняттям «ідентифікації транспортного засобу за номерним знаком», оскільки по даний час система функціонує уособлено без синхронізації або будь-якого іншого різновиду комутації з будь-якими існуючими в нашій державі інформаційно-аналітичними системами, що містять персональні дані. Всі камери відеоспостереження КУ «Центр-077» встановлені гласно (виключно відкритим способом) та виключно в громадських місцях, при цьому поблизу засобів відеофіксації та об`єктів відеоспостереження розміщуються відповідні інформаційні таблички про здійснення відеоспостереження, назву міської цільової програми та назви відповідної установи із зазначенням контактного номеру телефону. Система створена в інтересах територіальної громади міста Одеси та основними її завданнями є виготовлення якісного інформаційного продукту, який може бути використаний в тому числі і як доказова база в кримінальних та адміністративних провадженнях відповідно до чинного законодавства України. Надана адвокатам на відповідні запити інформація із системи не містить втручання в будь-яке приватне (особисте, сімейне тощо) життя, оскільки камери зовнішнього відеоспостереження встановлені виключно в громадських місцях, у даному випадку на перехрестях з інтенсивним трафіком руху транспортних засобів та відображають дорожню обстановку і лише проїзд транспортних засобів. Жодної «ідентифікації» конкретної особи або «ідентифікації» приналежності конкретного транспортного засобу тій чи іншій особі в системі є технічно неможливим. Доводи позивача, що відносно нього було здійснено незаконне візуальне спостереження, збирання та подальше незаконне зберігання і поширення даних щодо його приватного життя, на яке він згоди не давав, не знаходять свого об`єктивного підґрунтя через вищезазначені обставини та зокрема в умовах що склалися, а саме надання зазначеної інформації адвокатам під час виконання їх повноважень у кримінальному процесі та їх використання в якості доказу виключно в суді та тим більше при закритому судовому провадженні у кримінальній справі. Відповідач вважає вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди повністю необгрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. У підготовче судове засідання 10.09.2020 року з`явились представник відповідача КУ «Центр-077» та Сяговець Т.М. , позивач не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідачі позовну заяву не визнали у повному обсязі. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, від відповідача Стоянова М.М. надійшла заява про неможливість участі у судовому засіданні з проханням відкласти судове засідання на іншу дату. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 22.10.2020 року від відповідача Стоянова М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що направлення адвокатського запиту переслідувало мету протидії затягування процесу та спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, адвокат Стоянов М.М. реалізував законне право на подання адвокатського запиту відповідно до п. 1, 3, 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», запитувана адвокатом інформація не відноситься до інформації з обмеженим доступом. Адвокатом Стояновим М.М. не збиралися дані щодо місцезнаходження та переміщення [PERSON] , а було запитано інформацію перебування автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] на вулицях міста Одеси у дати, що були вказані учасниками кримінального провадження. Запитувана адвокатом інформація не містить в собі персональних даних [PERSON] , адвокатом Стояновим М.М. не була поширена інформація щодо [PERSON] , адже матеріали, що були надані у відповідь на адвокатський запит були збережені адвокатом з дотриманням принципу конфіденційності та збереженням адвокатської таємниці, надалі, відповідні матеріали були особисто принесені до зали судового засідання з розгляду справи №947/26895/19 та надано до розгляду суду, який здійснюється у режимі закритих судових засідань. На підтвердження фактів завдання моральної шкоди [PERSON] останнім не надано жодного доказу щодо дій, які вчинив адвокат Стоянов М.М., які б спричинили позивачу моральну шкоду. Відповідач вважає, що заявлена позивачем моральна шкода необґрунтована та не підтверджена жодним доказом. У судове засідання 24.11.2020 року з`явились представник відповідача КУ «Центр-077» та Сяговець Т.М. , позивач не з`явився, повідомлявся належним чином. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2020 року позовну заяву залишено без розгляду. 09.12.2020 року представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2020 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника [PERSON] адвоката Юдіна О.Ю. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2020 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 01.06.2021 року апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Юдіна О.Ю. задоволено частково, скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2020 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. У судове засідання 11.08.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від відповідача Сягровець Т.М. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання 28.09.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Від відповідачів Стоянова М.М. та Сягровець Т.М. надійшло клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності. 12.10.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача Сягровець Т.М. про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи. У судове засідання 12.10.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від представника відповідача КП «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси Центр -«077» надійшла заява про перенесення судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 12.10.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальна справа №947/26895/19 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 12017160480001486 від 24.04.2017 року відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 140, ч.3 ст. 358 КК України, [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, та ч.1 ст.32, ч.1 ст.366 КК України. У кримінальній справі №947/26895/19 адвокати Стоянов М.М. та Сягровець Т.М. на підставі договорів про надання правової допомоги представляють інтереси потерпілих. 10.06.2020 року до КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» надійшов адвокатський запит адвоката Сягровець Т.М. від 09.06.2020 року за вих.№200 (вх. №01.1-10/481) з додатками у вигляді ордеру серії ОД №645638 від 09.06.2020 року, ордеру серії ОД №645639 від 09.06.2020 року та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №002877 від 21.09.2016 року. У запиті адвокатом зазначено, що на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №12017160480001486 від 24.04.2017 року в якому адвокат надає правову допомогу потерпілим. З метою забезпечення загальних засад кримінального судочинства, зокрема змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та спростування поважності причин неприбуття обвинуваченого у судове засідання, адвокат просив надати відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження, які фіксують дорожню обстановку на перехресті доріг у місті Одесі: пр. Небесної Сотні - пр. Ак. Глушко в період з 15.25 до 15.30 год. 24.05.2020 року, з 11.55 до 12.00 год. 27.05.2020 року, вул. І.Рабіна - вул. Ген. Петрова в період з 11.25 до 11.35 год. 29.05.2020 року. 11.06.2020 року на вказаний адвокатський запит КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» було надано запитувані відеозаписи. 11.06.2020 року до КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» надійшов адвокатський запит адвоката Стоянова М.М. за вих. №38/20 (вх. №01.1-10/490) з додатками у вигляді завірених копій ордеру серії ОД №667212 від 11.06.2020 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1651 від 03.06.2008 року. Адвокатом Стояновим М.М було повідомлено КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077», що він представляє інтереси потерпілих у кримінальному провадженні №12017160480001486 від 24.04.2017 року, судовий розгляд у якому здійснюється у закритому судовому засіданні упродовж всього судового провадження, при цьому запитувану інформацію адвокат буде використовувати виключно в якості доказу в суді по цій справі. Адвокат просив надати наступну інформацію: відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які фіксують дорожню обстановку в м. Одесі 19.05.2020 року, 24.05.2020 року, 27.05.2020 року, 29.05.2020 року за автомобілем марки Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] . 15.06.2020 року на адвокатський запит Стоянова М.М. КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» було надано запитувану інформацію у вигляді вибірки та фотографій автомобіля із реєстраційним номером [NUMBER] . 16.06.2020 року адвокатами Сягровець Т.М. та Стояновим М.М. до Київського районного суду м. Одеси було подано клопотання у справі №947/26895/19, до якого долучено копію адвокатського запиту від 10.06.2020 року за вих.№200 (вх. №01.1-10/481), копію відповіді КУ «Центр-077» від 11.06.2020 року з додатками, копію адвокатського запиту від 11.06.2020 року за вих. №38/20 (вх. №01.1-10/490), копію відповіді КУ «Центр-077» від 15.06.2020 року з додатками. В клопотанні зазначено, що з 19 по 29 травня 2020 року судові засідання у справі №947/26895/19 були відкладені у зв`язку з перебуванням обвинуваченого [PERSON] на самоізоляції, що було визнано судом поважною причиною неявки до суду, натомість отримані адвокатами дані (фото- та відеоматеріали) свідчать про те, що 19, 24 та 29 травня 2020 року обвинувачений [PERSON] пересувався містом. Позивач вважає, що відносно нього було здійсненне незаконне візуальне спостереження, збирання щодо приватного життя позивача даних та їх подальше незаконне зберігання та поширення. Позивач вважає, що відносно нього було вчинено незаконне втручання в його приватне життя, розповсюджені його персональні дані. З огляду на що позивач просить суд стягнути з КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» у якості компенсації завданої моральної шкоди 150 000 грн., стягнути з адвоката Стоянова М.М. у якості компенсації завданої моральної шкоди 150 000 грн., стягнути з адвоката Сягровець Т.М. у якості компенсації завданої моральної шкоди 150 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 32 Конституції України передбачено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як зазначено в ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. В силу частин першої та другої статті 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. За правилами частин першої та другої статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу з баз персональних даних за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до статті 20 Закону України "Про інформацію" за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Статтею 21 Закону України "Про інформацію" визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України у рішенні від 20 січня 2012 року N 2-рп/2012 вказав, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Даючи офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 32 Конституції України у системному зв`язку з частиною другою статті 34 цієї Конституції, Конституційний Суд України дійшов висновку, що збирання, зберігання, використання та поширення державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у визначених законом випадках і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Аналогічне твердження міститься у листі Міністерства юстиції України від 15.11.2013 року N 13232-0-26-13/61, у якому зазначено, що Рекомендацією CM/Лес (2010) Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо захисту осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних в контексті їх профілювання визначено, що під персональними даними розуміється виключно інформація, за допомогою якої особа ідентифікується або може бути ідентифікована. Особа не може вважатись такою, що може бути ідентифікована, якщо її ідентифікація вимагає невиправдано великої кількості часу і зусиль. Повідомленням Європейської Комісії Європейського Парламенту, Раді, Економічно-соціальному комітету та Комітету регіонів "Комплексний підхід до захисту персональних даних в Європейському союзі" від 04.11.2010 року ЄОМ (2010) 609 встановлено, що визначення поняття "персональні дані" має на меті охопити всю інформацію, пов`язану з ідентифікацією або можливістю ідентифікувати особу прямо чи непрямо. Отже, суд вважає, що виключно державний номер автотранспортного засобу не є персональними даними, оскільки за цими даними не можливо конкретно ідентифікувати особу власника транспортного засобу та особу, яка керує транспортним засобом, а для ідентифікації конкретної особи за державним номером автотранспортного засобу необхідні додаткові дані. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом. Однак, відеоспостереження в громадських місцях дозволяється, оскільки це кореспондується зі ст. 307 ЦК України. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці (в громадських місцях), на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Відповідно до рішення Одеської міської ради від 15.03.2017 року №1778-VII «Про затвердження міської комплексної програми зміцнення законності, безпеки та порядку на території міста Одеси «Безпечне місто Одеса» на 2017-2019 роки» в місті Одеса було введено в дію Систему відеоспостереження та відеоаналітики, встановлена відеостіна і камери відеоспостереження для моніторингу руху транспорту на в`їздах до міста і на ключових перехрестях. Міська комплексна програма зміцнення законності, безпеки та порядку на території міста Одеси «Безпечне місто Одеса» на 2017-2019 роки передбачає здійснення комплексу заходів, що сприятимуть національній безпеці, підвищенню рівня законності і правопорядку у місті Одесі, рівня безпеки дорожнього руху, налагодженню взаємодії з цих питань між відповідними територіальними органами Національної поліції України, патрульної поліції, виконавчими органами, комунальними підприємствами та установами Одеської міської ради. Рішенням Одеської міської ради №3610-VII від 19.09.2018 року затверджено Положення «Про інтегровану систему відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси». Положення про інтегровану систему відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (далі - Положення) визначає мету, джерела створення, склад, процедуру формування та регулює інші питання функціонування інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (далі - Система). Завданнями Системи є виготовлення якісного інформаційного продукту, який може бути використаний з метою підвищення ефективності роботи виконавчих органів, підприємств та установ Одеської міської ради, правоохоронних органів, підприємств всіх галузей життєзабезпечення міста шляхом скорочення часу передачі необхідної інформації про події, правопорушення та злочини. Система призначена для надання дієвої допомоги при проведенні профілактичної роботи щодо попередження злочинів та може використовуватись для отримання доказової бази відносно подій і злочинів, що вже сталися, з метою долучення відеоматеріалів до кримінальних та адміністративних проваджень відповідно до чинного законодавства України. Метою створення та функціонування Системи є вироблення, зберігання, систематизація інформаційного продукту для: забезпечення оперативного отримання відповідальними посадовими особами достовірної, в режимі реального часу, інформації; забезпечення швидкого реагування на реальні (потенційні) загрози для стабільного процесу життєдіяльності міста Одеси; підвищення рівня безпеки дітей, учнів, студентів у дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних та професійно-технічних навчальних закладах м. Одеси; забезпечення збереження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси; посилення контролю за дотриманням правил дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях (дорогах) міста Одеси та профілактика аварійності; оперативного реагування відповідних органів при виявленні аварій, дорожньо-транспортних пригод, епідемій, епізоотій, епіфітотій, катастроф, пожеж, надзвичайних ситуацій, небезпечних подій, стихійних лих у місті Одесі; попередження правопорушень в місті Одесі та встановлення осіб, причетних до їх підготовки чи скоєння; прийняття своєчасних управлінських та інших рішень з метою усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і громадській безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального або адміністративного правопорушення, виявлення та усунення передумов їх настання; забезпечення громадської безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропорту та морському порту, на інших територіях загального користування; розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від понесення кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законодавством України; використання в якості доказової бази при розкритті правопорушень та злочинів у місті Одеси, сприяння виявленню кримінальних, адміністративних правопорушень у порядку, передбаченому чинним законодавством України; вжиття заходів, необхідних для надання невідкладної, зокрема медичної, допомоги особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я; задоволення інформаційних потреб юридичних та фізичних осіб згідно з чинним законодавством України. Інформація про здійснення відеоспостереження розміщується поблизу засобів відеофіксації та/або об`єктів відеоспостереження. Таким чином, всі камери зовнішнього відеоспостереження КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» встановлені гласно (виключно відкритим способом) та виключно в громадських місцях, відеоспостереження проводиться відкрито, отже позивач поінформований про факт відеозйомки. Встановлення КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» камер відеоспостереження не заборонено законом та не суперечить моральним засадам суспільства. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що розміщені КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» камер відеоспостереження порушують право на приватне життя позивача. Позивачем не доведено порушення КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» права позивача на повагу до його приватного і сімейного життя, втручання в його особисте життя, шляхом запису камер відеоспостереження, на які він посилається в обгрунтування позову. Як вбачається з матеріалів справи відеоспостереження саме за позивачем не здійснювалось, а було встановлено для забезпечення оперативного отримання відповідальними посадовими особами достовірної, в режимі реального часу, інформації; забезпечення швидкого реагування на реальні (потенційні) загрози для стабільного процесу життєдіяльності міста Одеси; підвищення рівня безпеки дітей, учнів, студентів у дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних та професійно-технічних навчальних закладах м. Одеси; забезпечення збереження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси; посилення контролю за дотриманням правил дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях (дорогах) міста Одеси та профілактика аварійності; оперативного реагування відповідних органів при виявленні аварій, дорожньо-транспортних пригод, епідемій, епізоотій, епіфітотій, катастроф, пожеж, надзвичайних ситуацій, небезпечних подій, стихійних лих у місті Одесі; попередження правопорушень в місті Одесі та встановлення осіб, причетних до їх підготовки чи скоєння; прийняття своєчасних управлінських та інших рішень з метою усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і громадській безпеці, що виникли внаслідок вчинення кримінального або адміністративного правопорушення, виявлення та усунення передумов їх настання; забезпечення громадської безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропорту та морському порту, на інших територіях загального користування; розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від понесення кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законодавством України; використання в якості доказової бази при розкритті правопорушень та злочинів у місті Одеси, сприяння виявленню кримінальних, адміністративних правопорушень у порядку, передбаченому чинним законодавством України; вжиття заходів, необхідних для надання невідкладної, зокрема медичної, допомоги особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я; задоволення інформаційних потреб юридичних та фізичних осіб згідно з чинним законодавством України, але ні в якому разі не фіксації особистого життя позивача. В ході розгляду справи судом не встановлено, в чому полягає порушення права позивача. Суду не надано доказів в обгрунтування наявності для позивача обставин, які б свідчили про порушення КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» його права на повагу до особистого життя і засвідчували настання у зв`язку з цим шкідливих наслідків у його приватному житті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його права КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси «Ценр-077» шляхом встановлення камер відеоспостереження та надання відповіді на адвокатські запити. Також, позивачем не доведено порушення його прав адвокатами Сягровець Т.М. та Стояновим М.М. шляхом збирання щодо приватного життя позивача даних та їх подальшого незаконного зберігання та поширення, незаконного втручання в його приватне життя, розповсюдження персональних даних позивача, адже інформація додана адвокатами Сягровець Т.М. та Стояновим М.М. до клопотання у справі №947/26895/19 від 16.06.2020 року не містила персональних даних позивача. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 5, 9 постанови від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.01.2021 у справі N 197/1330/14-ц (провадження N 61-21956 св 19): "Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану... При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості". Суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не було надано до суду доказів, які підтверджують завдання йому такої шкоди, її розміру, зокрема, будь-яких доказів щодо характеру та обсягу страждань, тяжкості вимушених змін у його житті, тощо. Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази заподіяння моральної шкоди позивачу з вини відповідачів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Отже, з урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати у справі покладаються на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed