Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Мирківської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що [INFO] року померла її тітка [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Крім цього, згідно рішення Мирківської сільської ради Горохівського району Волинської області [PERSON] було виділено в користування земельну ділянку площею 0,50 га. (в т.ч. 0,42 га. - для ведення особистого підсобного господарства та 0,08 га. - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд). Однак за життя [PERSON] приватизувати вищевказану земельну ділянку не встигла. Оскільки правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а також право на реєстрацію на своє ім'я права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] Представник відповідача - Мирківської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась про час та місце його проведення. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із витягу з погосподарської книги № 2 за 2001-2005 роки (а.с.6) вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], належить [PERSON]. Із виписки з рішення Мирківської сільської ради Горохівського району Волинської області № 4/1 від 12 листопада 1993 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" (а.с.18) вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,42 га. для ведення підсобного господарства та площею 0,08 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.13), [PERSON] померла [INFO] року в м.Горохів Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 78/1.10/2-17 від 20 квітня 2017 року, виданої виконкомом Мирківської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.15), вбачається, що [PERSON] у листопаді 2003 року вибула із [ADDRESS] та до дня своєї смерті проживала в [ADDRESS] разом із своєю племінницею [PERSON], [INFO]. Довідкою Горохівської міської ради Волинської області № 167 від 03 травня 2017 року (а.с.12) стверджується, що [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті разом із племінницею [PERSON], [INFO]. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) № 48577990 від 28 липня 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.44), стверджується, що заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Матеріалами спадкової справи № 226/2017, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.45-50), стверджується, що крім позивача [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 жовтня 1958 року Райбюро ЗАГСу м.Горохів Волинської області (а.с.11), [PERSON] народилась [INFO] року, її батько - [PERSON], матір - [PERSON]. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 24 травня 1980 року м.Горохів райвідділ ЗАГС Волинської області (а.с.10), стверджується, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого змінила своє прізвище на "[PERSON]". Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018020150 від 10 травня 2017 року, наданого Горохівським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.14), батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 серпня 1982 року відділом ЗАГСу Горохівського райвиконкому Волинської області (а.с.10), [PERSON] народилась [INFO] року, її батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], яка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.23-27), вищевказаний житловий будинок складається із веранди площею 12,1 кв.м., кімнати площею 24,5 кв.м., кімнати площею 14,8 кв.м. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державноїнотаріальної контори від 18 травня 2017 року (а.с.17), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], та на земельні ділянки, що належали спадкодавцю [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Отже, судом встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом після померлої [PERSON] має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 51,4 кв.м., де житлова площа складає 39,3 кв.м., допоміжна - 12,1 кв.м., після померлої [INFO] року [PERSON]. Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець майна померлої [PERSON], має право на завершення приватизації земельних ділянок, наданих спадкодавцю у користування, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її ім'я в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON]

Outcome: approved