Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

ТзОВ "М.Ж.К." звернулось в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що товариство з обмеженою відповідальністю « М.Ж.К.» здійснює роботи з обслуговування житлового фонду, зокрема надає послуги населенню, пов'язані з утриманням будинку та прибудинкової території. Відповідачі, які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] своєчасно не оплачують за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а також послуги зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням, в результаті чого у них перед ТзОВ "М.Ж.К." утворилась заборгованість за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01 квітня 2012 року по 01 березня 2014 року в сумі 3009,44 грн. та зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів з захороненням в період з 01 квітня 2011 року по 01 березня 2014 року в сумі 522,72 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за утримання будинку, прибудинкової території, та послуги зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням в сумі 3532 гривні 16 копійок, а також відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих на те суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, в поданих суду запереченнях відповідач [PERSON] вказував, що позов не визнає, оскільки між ними та позивачем не укладено договору про надання послуг по утриманню будинку, прибудинкової території, та послуг зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням, також він не згідний з сумою боргу. Крім того, відповідач [PERSON] просила застосувати строки позовної давності. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), кімнат у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. За змістом п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, та ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг. Статтями 20, 21 цього самого Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов'язком обох сторін. Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON] Даний факт стверджується довідками за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області від 14 жовтня 2014 року. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 346-1 «Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними організаціями» від 31.05.2010 року та додатком до нього, а також рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 319-1 Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними організаціями» від 31.05.2010 року та додатком до нього визначена структура та вартість послуг, які надає товариство «М.Ж.К.». Як вбачається з наданих представником позивача розрахунків заборгованості, за адресою: [ADDRESS] заборгованість за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01 квітня 2012 року по 01 березня 2014 року становить в сумі 3009,44 грн. та зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів з захороненням в період з 01 квітня 2011 року по 01 березня 2014 року становить в сумі 522,72 грн. ( а.с. 3-4). Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON], як мешканці квартири у багатоквартирному будинку та користувачі всіх інших допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, не виконують свого обов'язку оплачувати житлово-комунальні послуги, пов'язані з утриманням будинку і прибудинкової території та послуги зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням пропорційно до займаної площі. Відповідно до ч.4 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій власник житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Заява позивача [PERSON] про застосування строків позовної давності підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS], заборгованість зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів з захороненням у відповідачів виникла в період з 01 квітня 2011 року по 01 березня 2014 року становить в сумі 522,72 грн. ( а.с. 4). Також судом встановлено, що 26 травня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "М.Ж.К." звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON], на підставі якої 29 травня 2014 року було видано судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К», заборгованість в розмірі - 3576,47 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21 серпня 2014 року вищезазначений судовий наказ скасовано (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позивачем в судовому засіданні не представлено доказів переривання перебігу позовної давності, тому, на думку суду, ДКП «Луцьктепло» пропустило строки звернення до суду, за захистом свого порушеного права. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином в задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованість зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів з захороненням за період 01 квітня 2011 року по 01 червня 2011 року в розмірі 29 гривень 04 копійки слід відмовити. З врахуванням наведеного, на думку суду, з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути в користь ТзОВ "М.Ж.К." заборгованість за утримання будинку, прибудинкової території, та послуги зі збору, вивезення твердих та великогабаритних побутових відходів із захороненням в сумі 3503 гривні 12 копійок. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, підлягають до задоволення.

Outcome: partial