Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 19.05.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16 556 грн. 78 коп. за кредитним договором № б/н від 16.10.2007 року, а також судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 16.10.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту "Особиста" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно з умовами договору щодо сплати щомісячних платежів, а тому станом на 06.05.2014 рік має заборгованість на загальну суму - 16 556 грн. 78 коп. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Згідно з заперечення на позов вказував, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності у три роки, оскільки договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, остаточний та повний розрахунок за договором мав бути здійснений до 16.10.2008 року, з цього моменту починає рахуватися строк позовної давності, а позивач звернувся до суду в травні 2014 року. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з заявою позичальника № б/н від 16.10.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (на сьогодні ПАТ КБ "ПриватБанк", далі Банк, Кредитодавець) надав [PERSON] (Позичальник, далі Боржник) строковий кредит у сумі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту "Особиста" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік (2% на місяць із розрахунку 360 днів у році) на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк, що відповідає терміну дії карти - 2 роки, в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення Кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії (п. 6.5 Умов). Позичальник особистим підписом у заяві позичальника № б/н від 16.10.2007 року підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Пам'яткою клієнта», Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови), Тарифами Банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1. р. 1 та р. 2 Умов договір про надання банківських послуг складається з заяви Позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. При укладенi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно з цiєю статтею договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Сторони домовилися, що при порушенні Позичальником свого зобов'язання щодо повернення Кредиту, відсотків, Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту в цілому або в окремій частині (п. 5.7 Умов). Порядок використання Позичальником платіжної карти, згідно з п. 3.5 Умов, регулюються діючим законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International, даним договором, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку. Розділом ІІ Умов та Правил надання банківських послуг передбачені Правила користування платіжною карткою. Згідно з Правилами користування платіжною карткою (розділ 3, а.с. 13) по закінченню строку дії картки, вона продовжується Банком на новий термін (шляхом надання Клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява Держателя про закриття Карткового рахунку. Продовжені з новим строком дії картки (в тому числи «Особисті»), що не отримані Клієнтом, зберігаються у Банку протягом 6 місяців. З вищевикладеного вбачається, що сторони домовилися, що договір діє протягом 2 років з моменту його підписання (що відповідає терміну дії картки), а якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформує іншу про припинення дії договору, - він автоматично лонгується (продовжується) на той самий строк. Оскільки стороною відповідача не надано доказів в підтвердження наявністі факту звернення заявника до Банку в установленому договором порядку про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим. Також, згідно з п. 5.12 Умов (а.с.14) сторони домовилися, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, нейстойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється тривалістю в пя'ть років. З даним пунктом умов Позичальник погодився, про що свідчить його підпис на заяві позичальника та вказаний пункт недійсним не визнано. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Домовленість сторін щодо збільшення позовної давності передбачена у самому договорі про надання банківських послуг, що не заборонено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). На підставі вищевикладеного, враховуючи дату звернення позивача до суду з даним позовом - 19.05.2014 р. та встановлений сторонами збільшений строк позовної давності тривалістю в пя'ть років, а також те, що договір між сторонами є пролонгованим на той самий строк - 2 роки, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності. Згідно з наданим розрахунком заборгованості, станом на 06.05.2014 р. загальна сума заборгованості відповідача перед Банком за кредитним договором складає - 16 556,78 грн., яка складається з наступного: - 4 231,29 грн. - заборгованість за кредитом; - 9 960,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи (відповідно до п. 5.10 Умов): - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 764,61 грн. - штраф (процентна складова). Щодо нарахування штрафів, судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5.10 Умов сторони домовилися, що при порушенні Клієнтом строку платежів за будь-яким грошовим зобовязанн'ям, передбачених договором більш ніж як на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 5% від суми позову. Всупереч умовам договору позивач прохав стягнути з відповідача штраф - 500,00 грн. - фіксованої частини. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає - 16 306,78 грн. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial