Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, вказуючи про те, що відповідно до укладеного договору № 202413-CRED від 21.01.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2009 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON]передав в заставу автомобіль Ford модель Transit D, рік випуску 1999, тип ТЗ:фургон малотоннажний -В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 11.12.2013 року Індустріальним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення про звернення стягнення на користь ПАТ «Приватбанк» на вище вказаний автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Звернути стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» не вдалося, так як існують обтяження Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції. Існують три картки арешту автомобіля та два записи про обтяження в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна : картка арешту ТЗ постановлена на облік 13.10.2009 року на підставі постанови Придніпровського ВДВС про арешт май на та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2009 року ; картка арешту ТЗ постановлена на облік 30.01.2010 року на підставі постанови Придніпровського ВДВС про відкриття провадження від 19.01.2010 року; картка арешту ТЗ постановлена на облік 11.03.2010 року на підставі постанови Придніпровського ВДВС про розшук майна боржника, оголошений на підставі постанови Придніпровського ВДВС про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2009 року. Згідно витягу з державного реєстру рухомого майна на заставлений автомобіль накладено арешт : Постанововю Придніпровського ВДВС про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2009 року; постановою Придніпровського ВДВС про відкриття провадження від 19.01.2010 року в якій зазначено про накладення арешту та заборони відчуження на все майно [PERSON] від 19.10.2012 року. Крім того існують ще дві постанови Придніпровського ВДВС про відкриття провадження від 27.04.2010 року та 10.01.2011 року стосовно [PERSON] яким арештовано все майно боржника та заборонено його відчуження. ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджується з вказаною постановою та вважає її протиправною, тому просить скасувати постанову та звільнити з-під арешту та заборони відчуження автомобіля. В судовому засіданні представник позивача Герасименко О.А. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що право застави у банку виникло 21.01.2008 року, а постанови про накладення арешту на майно винесена пізніше і банк має переважне право задовольнити свої вимоги перед іншими кредиторами. В судовому засіданні представник Придніпровського ВДВС Покришка В.М. позовні вимоги позивача визнала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з?явився, причини неявки суду не повідомив, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Стаття 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 202413-CRED від 21.01.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2009 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON] передав в заставу автомобіль Ford модель Transit D, рік випуску 1999, тип ТЗ:фургон малотоннажний -В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 11.12.2013 року Індустріальним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення про звернення стягнення на користь ПАТ «Приватбанк» на вище вказаний автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Звернути стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» не вдалося, так як існують обтяження Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції. Існують три картки арешту автомобіля та два записи про обтяження в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна : картка арешту ТЗ постановлена на облік 13.10.2009 року на підставі постанови Придніпровського ВДВС про арешт май на та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2009 року ; картка арешту ТЗ постановлена на облік 30.01.2010 року на підставі постанови Придніпровського ВДВС про відкриття провадження від 19.01.2010 року; картка арешту ТЗ постановлена на облік 11.03.2010 року на підставі постанови Придніпровського ВДВС про розшук майна боржника, оголошений на підставі постанови Придніпровського ВДВС про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2009 року. Згідно витягу з державного реєстру рухомого майна на заставлений автомобіль накладено арешт : Постанововю Придніпровського ВДВС про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2009 року; постановою Придніпровського ВДВС про відкриття провадження від 19.01.2010 року в якій зазначено про накладення арешту та заборони відчуження на все майно [PERSON] від 19.10.2012 року. Крім того існують ще дві постанови Придніпровського ВДВС про відкриття провадження від 27.04.2010 року та 10.01.2011 року стосовно [PERSON] яким арештовано все майно боржника та заборонено його відчуження. Згідно ст. 1 ЗУ "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 19 ЗУ "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Право застави у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникло 21.01.2008 року, а постанови про накладення арешту майна була винесена 21.09.2009 року. Станом на сьогодні, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не погашена і становить 16976,22 доларів США, що значно перевищує вартість предмету застави. ПАТ КБ "ПриватБанк" в силу договірних правовідносин з [PERSON]. мав переважне право перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги з вартості автомобіля. Проте, накладення арешту державним виконавцем на майно [PERSON], позбавляє ПАТ КБ "ПриватБанк" права задовольнитися заставним майном, також арешт позбавив банк переважного становища перед іншими кредиторами, адже розпорядитися заставним майном немає змоги. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved