Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся у Малиновський районний суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ОЛЬВІЯ", за участю третіх осіб: [PERSON], [PERSON], Акціонерного комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк" про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру. Позивач заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, вказуючи на те, що 17.05.1997 року між ним та Малим підприємством „БІАКС" був укладений договір №38 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Між сторонами за договором були досягнуті домовленості щодо всіх умов договору і відбулося виконання договору. Однак МП „БІАКС" ухилилося від нотаріального посвідчення вказаного договору, що на сьогодні перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі реалізовувати своє право власності на квартиру. За таких обставин [PERSON] просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 17.05.1997 року, укладений між ним та Малим підприємством „БІАКС" в особі директора [PERSON] дійсним, а також визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Також позивач просив скасувати заходи забезпечення позову по справі і зняти арешт зі спірної квартири. Представник прокуратури Малиновського району м. Одеси у судовому засіданні ї5акав вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, шо підлягають : іп: воленню у повному обсязі. Представник ТОВ „ОЛЬВІЯ" заявлені [PERSON] вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. 17.03.1994 року між МП ..БІАКС" та акціонерним товариством ..СТІКОН" був укладений договір №4 про пайову участь у будівництві багатоквартирних будинків в м. Одесі по вул. Марії Раскової (на сьогодні Картамишевськаї та Леваневського. відповідно до умов якого після завершення будівництва акціонерне товариство „СТІКОН" зобов'язувалося передати у власність Малого підприємства ..БІАКС" двокімнатну кваргир> №19 в будинку №36-42 (будівельний номер, на сьогодні №40) по вул. Марії Раскової (на сьогодні вул. Картамишевськаї в м. Одесі. 27.12.1997 року на підставі зазначеного договору про пайову участь у будівництві Малому виробничому багатогалузевому підприємств) ..БІАКС" була передана за актом прийому-передачі квартира №19 у житловому будинку №40 по вул. Картамишевській в м. Одесі. ТОВ „ОЛЬВІЯ" на сьогодні є правонаступником Малого підприємства „БІАКС". Представник ТОВ „ОЛЬВІЯ" посилається на вішенням господарського суду Одеської області від 18 жовтня 2006 року, яким за ТОВ „ОЛЬВІЯ" було визнано право власності на спірну квартиру [ADDRESS]. За таких обставин представник відповідача просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі, в зв'язку з їх необґрунтованістю та незаконністю. Третя особа по справі [PERSON] та представник [PERSON], вимоги [PERSON] підтримали та просили їх задовольнити, вказуючи на те, що сторони дійшли згоди з істотних умов зазначеного договору купівлі-продажу, що підтверджується свідченнями [PERSON], який на то час обіймав посаду Генерального директора МП „БІАКС", який засвідчив факт укладання договору купівлі-продажу №38 від 17.05.1997 року, а також засвідчив факт отримання грошей від [PERSON] в якості сплати за спірну квартиру. Внаслідок відчуження спірної квартири на користь [PERSON], ця квартира не увійшла до складу майна, яке було передане від МП „БІАКС" до правонаступника цього підприємства - малого виробничого ремонтно-будівельного підприємства „ОЛЬВІЯ". Тому [PERSON] та представник [PERSON] просять задовольнити вимоги [PERSON] в повному обсязі. Представник Акціонерного комерційного банку соціального розвитку „Укрсоцбанк" у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши представлені сторонами докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] 17 травня 1997 року уклав з Малим підприємством „БІАКС" договір купівлі-продажу №38 квартири [ADDRESS]. Цей договір не був посвідчений у нотаріальному порядку, тому 19 травня 2006 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання цього договору дійсним. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України, підстави, порядок і наслідки укладення спірного договору регулюються УЦ України в редакції 1963 року. Крім того, відповідно з Постановою №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства мають :пінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Тобто на момент укладення [PERSON] договору купівлі-продажу №38 зігтири №19 в будинку №40 по вул. Картамишевській в м. Отес: діяв ЦК України в : . 1963 року. Згідно до вимог ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення >тод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною друтою статті 48 ЦК України і в редакції 1963 року). Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється він нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Зазначені положення також передбачені і частиною 2 ст. 220 ЦК України (що набрав чинності 1 січня 2004 року). Як було встановлено під час розгляду справи, сторони за договором купівлі- продажу дійшли домовленості стосовно всіх істотних умов договору та виконали їх повністю, а саме: [PERSON] сплатив обумовлену в договорі грошову суму, шо підтверджується розрахунковими квитанціями (№42 від 01.06.1997 р. на суму 25 000 гривень, №137 від 10.09.1997 р. на суму 26 000 гривень, №37 від 12.02.1998 р. на суму 21 000 гривень, оригінали яких були оглянуті судом в судовому засіданні, а.с. 9-10) і спірна квартира перейшла у фактичне користування і володіння покупця - [PERSON] Це також було підтверджено свідком [PERSON], який був допитаний у судовому засіданні 02.12.2009 року і який підтвердив той факт, що він безпосередньо передав ключі та розрахункові книжки від спірної квартири [PERSON] та його сину. Факт того, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі- продажу також був підтверджений допитаним свідком [PERSON], який на час укладання договору обіймав посаду Генерального директора МП „БІАКС". який також засвідчив факт укладання договору купівлі-продажу №38 від 17.05.1997 року, а також факт отримання грошей від [PERSON] в якості плати за придбану квартиру. 22.04.1994 року Мале підприємство „БІАКС" було реорганізоване у мале виробниче багатогалузеве підприємство „БІАКС". Відповідно з розпорядження Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області №140-р від 25.03.1998 року „Про державну реєстрацію змін до установчих документів", мале виробниче багатогалузеве підприємство „БІАКС" за рішенням власників було реорганізовано шляхом приєднання до малого виробничого ремонтно-будівельного підприємства „ОЛЬВІЯ", у зв'язку з чим останньому були передані усі майнові права та обов'язки малого виробничого багатогалузевого підприємства „БІАКС". У подальшому 25.06.2001 року мале виробниче ремонтно-будівельне підприємство „ОЛЬВІЯ" було реорганізовано шляхом перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю „ОЛЬВІЯ". Відповідно до загальних положень Статуту товариства з обмеженою відповідальністю „ОЛЬВІЯ", зареєстрованого 25.06.2001 року, ТОВ „ОЛЬВІЯ" є правонаступником малого виробничого ремонтно-будівельного підприємства „ОЛЬВІЯ". Тобто на теперішній час правонаступником Малого підприємства „БІАКС" є Товариство з обмеженою відповідальністю „ОЛЬВІЯ". Внаслідок відчуження спірної квартири МП „БІАКС" на користь [PERSON]. спірна квартира не увійшла до складу майна, яке було передано від МП ..БІАКС" де правонаступника - малого виробничого ремонтно-будівельного підприємства ..ОЛЬВІЯ" Цей факт також підтверджується актом прийому основних засобів МП „БІАКС" на " . . МВРБП „ОЛЬВІЯ", копія якого наявна в матеріалах даної справи. За таких обставин суд не приймає до уваги довідку ТОВ „ОЛЬВІЯ" .. . перебування спірної квартири на балансі ТОВ „ОЛЬВІЯ". Суд також звертає увагу на те, що факт утримання та корисг- в а ~ всього часу після укладення договору (з 1997 року) спірної квартирою сavz .' ' -. а.Є підтверджується довідками ВАТ „ОДЕСАГАЗ". дона: 12? Е А ВАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго". довідкою ВАТ........7ELT та квитанціями про сплату комунальних послуг. При цьому з боку ТОВ „ОЛЬВІЯ" суду не було представте:-:: ннднпх документів на підтвердження факту використання спірної квартири А : сегенн-: ТОВ ..ОЛЬВІЯ" та понесених витрат на її утримання, у тому числі сплати :-:; :;.;.... н: слуг. Зазначені обставини також свідчать аг: відсутність спірної квартири на фактичному балансі ТОВ ..ОЛЬВІЯ". Представник ТОВ „ОЛЬВІЯ" як на підставу своїх вимог посилається на рішення господарського суду Одеської області від 18.10.2С 36 року яким за результатами розгляду с а зави за позовом ТОВ „ОЛЬВІЯ" до ТОВ ..СТІКОН" про визнання права власності за 7 7В ..ОЛЬВІЯ" було визнано право власності на квартир\" №19 в будинку №40 по вул. Картамишевській в м. Одесі. Однак, рішенням господарського суду Одеської області від 11 грудня 2009 року за результатами розгляду подання заступника прокурора Малиновського району м. Одеси про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 18.10.2006 року, останнє було скасовано і в задоволенні позову ТОВ ..ОЛЬВІЯ" до ТОВ „СТІКОН" про визнання права власності було відмовлено. Таким чином, при розгляді даної справи судом був достовірно встановлений факт відчуження ще до реорганізації МП „БІАКС" на користь [PERSON] спірного майна - квартири [ADDRESS]. Цій факт був також встановлений господарським судом Одеської області під час розгляду подання заступника прокурора Малиновського району м. Одеси про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 18.10.2006 року. При цьому [PERSON] позивач набув права власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку, за договором купівлі-продажу, який суд вважає за доцільне визнати дійсним та визнати за [PERSON] право власності на зазначену квартиру. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин суд визнає договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 17.05.1997 року, укладений між [PERSON] та Малим підприємством „БІАКС" в особі директора [PERSON] - дійсним, а також визнає за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В задоволенні вимог [PERSON] щодо скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту зі спірної квартири суд відмовляє, так як квартира [ADDRESS] є основним об'єктом спору по даній справі і суд не вважає доцільним знімати з неї арешт до набрання рішенням по справі законної сили. Тому суд задовольняє вимоги [PERSON] частково.

Outcome: partial