Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, що розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що ця земельна ділянка належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач являється спадкоємцем за законом після померлого та прийняв спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлого на цю ділянку, був втрачений та, крім того, при видачі вказаного державного акту було помилково зазначено прізвище та по батькові спадкодавця " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] " та " [PERSON] " замість " [PERSON] ". В зв`язку з цим позивач просив встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №296847, виданого 15.09.2005 року та визнати за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку. В підготовче засідання позивач не з`явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов та просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296847, виданого Кодимською РДА (а.с.9) вбачається, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,67 га, розташовану на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя [PERSON] склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.1986 року (а.с.8). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №759/02-14 від 10.09.2021 року вбачається, що [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини та заведена спадкова справа №187/2021. Ця обставина вказує на те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Встановлено, що 01 липня 2021 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №524/02-14 від 01.07.2021 року (а.с.10). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ретельний аналіз вищевказаних письмових доказів та обставин свідчить про те, що [PERSON] позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку. Крім того позивачем заявлено вимогу про встановлення факту належності померлому [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296847, виданого 15.09.2005 року Кодимською райдержадміністрацією. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №296847, однак при його видачі помилково було зазначено прізвище та по батькові власника " [PERSON] " замість " [PERSON] " та " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Тобто в державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.09.1986 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 24 липня 2020 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), вбачається, що вірне прізвище спадкодавця « [PERSON] », а по батькові - « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може визнати належність особі правовстановлюючого документу, прізвище, ім`я, по батькові якої, зазначені в ньому, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, вказаним у свідоцтві про її народження або в паспорті. Отже факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.4 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved