Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 09.12.2020 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] , в якому просила: (1) розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №624; (2) стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 01.06.2013 сторони перебувають у шлюбі. Мають сина: [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на наявність різних поглядів на життя, виникнення сварок та непорозумінь, на фактичне припинення існування шлюбу, відповідач не бере участь в утриманні спільної дитини, позивач звернулась до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 04.01.2021 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/10443/20 про розірвання шлюбу, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 2.2. 22.02.2021 [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.22). 2.3. 22.02.2021 відповідач [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій відповідач повністю визнав заявлені позивачем вимоги, розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.23). ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 01 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області складено відповідний актовий запис №624, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). 3.2. [INFO] у м. Житомирі у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис за № 747 (а.с.6). 3.3. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю - [PERSON] , що стверджується довідкою № 26, виданою 07.12.2020 ОСББ "Залізничник" (а.с.11). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ (a) Положення закону, що регулює шлюбні відносини 4.1. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 4.3. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. 4.4. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.5. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). 4.6. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (частина другої статті 115 Сімейного кодексу України). 4.7. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. (b) Положення закону, що регулює утримання дитини 4.8. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.9. Частинами першою, другою та четвертою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом [...] у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше 4.10. Відповідно до частини першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 4.11. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 4.12. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин та стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття. 5.2. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , подав заяву про визнання позову повністю та проти його задоволення не заперечував. 5.3. Суд враховує положення частини четвертої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 5.4. За вказаних фактичних обставин, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. 5.5. Разом з тим, після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., понесений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а також з відповідача до державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір за вимоги про стягнення аліментів у розмірі 840 грн. 40 коп., оскільки позивач в силу статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати.

Outcome: approved