Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Представник ТОВ Станіславська теплоенергетична компанія» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що із початком діяльності позивача на базі котельні, що знаходиться по [ADDRESS] , від ДМП «ІФТКЕ» до позивача було передано базу споживачів, які обслуговуються від даної котельні. Позивач надає послугу з централізованого опалення споживачу [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] . Одразу після отримання дозвільних документів позивачем в червні 2012 року було розпочато договірну компанію в частині впорядкування взаємовідносин з споживачами, обслуговування яких здійснюється від котельні на [ADDRESS] , щодо забезпечення тепловою енергією, яку споживачі отримують для потреб на опалення та підігрів води. Така інформація була розміщена позивачем у ЗМІ, окрім того споживачам доставлялись відповідні повідомлення. Однак, відповідного реагування зі сторони відповідача щодо наміру позивача на укладення договору так і не було. У зв`язку з тим, що будинок, в якому проживає відповідач до 17.02.2016 року не було обладнано засобом обліку теплової енергії, то розрахунок за послугу з централізованого опалення, до моменту встановлення лічильника, був зроблений по навантаженню згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94 з урахуванням максимального теплового навантаження, а також згідно з Методикою нарахування плати за надані послуги теплопостачання та підігріву води населенню - додаток 2 до рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.12.2007 року № 600 «про тарифи та послуги теплопостачання та підігріву води для населення». З моменту встановлення в будинку [ADDRESS] , будинкового приладу обліку теплової енергії, розрахунок за послугу з централізованого опалення був зроблений відповідно до його показань. На підставі чого, протягом серпня 2014 - січня 2019 року відповідачем спожито теплової енергії для потреб на опалення в розмірі 21439,25 грн. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, вказавши, що він не отримував від позивача жодної пропозиції на укладення договору, договір купівлі - продажу теплової енергії між ним та ТОВ «СТЕК » не укладався. Розрахунок заборгованості зроблений позивачем не може бути належним та допустимим доказом, оскільки позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування розрахунку, не надані підтвердження надання послуг та їх обґрунтованості. Згідно акту обстеження квартири від 09.10.2015 року, підписаний начальником відділу житлового господарства Департаменту комунального господарства транспорту і зв`язку Івано-Франківської міської ради Пономаренком Г. та його заступником [PERSON] комісія з яких встановила, що на час обстеження квартири [ADDRESS] , що прилади опалення (радіатори) у ванній, житлових кімнатах та в кухні демонтовано - через квартиру проходять транзитом стояки централізованого опалення, а тому твердження позивача, що помешкання за вказаною адресою отримувало чи продовжує отримувати теплову енергію в гарячій воді від ТОВ «СТЕК» не відповідає дійсності, а отже і нарахування здійснювались за комунальні послуги, котрі не були отримані відповідачем. Окрім того, нарахування суми заборгованості позивачем здійснюється за період поза межами позовної давності, який застосовується і у випадку суперечок з приводу надання житлово - комунальних послуг, стягнення заборгованості за їх несплат, тощо, та встановлюється тривалістю три роки. Відповідач заперечив проти заявлених позивачем позовних вимог, та просив відмовити в її задоволенні. Представник позивача подав відповідь на відзив зазначивши, що між позивачем та попереднім власником квартири [ADDRESS] [PERSON] 13.11.2012 року було укладено Договір № 103013 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Окрім того, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення від мереж централізованого опалення з порушенням вимог Порядку вважається самовільним відключенням, що тягне за собою адміністративну відповідальність та не є підставою для припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення. Проте, відповідач не надав жодних на підтвердження проходження законної процедури відключення від мереж централізованого опалення. Водночас, акт від 09.10.2015 року встановлює лише факт самовільного відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення. Відповідачем здійснено самовільне відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення, що є грубим порушенням чинного законодавства та не є підставою для припинення нарахування плати за послугу теплопостачання. Також, відповідач заявив у відзиві вимогу про застосування строку позовної давності. У зв`язку з наведеним, позивач здійснив перерахунок розміру заборгованості за послугу з централізованого опалення в межах строку позовної давності. Таким чином, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становить 17120,50 грн. за період березень 2016 року - січень 2019 року. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, та не заперечив проти прийняття заочного рішення. Представник відповідача в задоволені позову просила відмовити. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28952250 від 03.11.2014 року, квартира за адресою [ADDRESS] , на праві власності належить відповідачу [PERSON] 09.10.2015 року комісією у складі заступника начальника управління інфраструктури ДКГТіЗ М. Матіїва, начальника відділу житлового господарства ДКГТіЗ Г.Пономаренко та власника квартири складено акт обстеження квартири [ADDRESS] , під час якого виявлено, що прилади опалення (радіатори) у ванній, житлових кімнатах та в кухні демонтовано. Через квартиру проходять транзитом стояки централізованого опалення. З копії акту пломбування вузла обліку теплової енергії в житловому будинку [ADDRESS] від 17.02.2016 року встановлено, що у вказаному будинку вузол обліку теплової енергії справний,змонтований згідно проекту, лічильник теплової енергії повірений (а.с. 15). Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву води для населення та надавав послуги теплопостачання відповідачу [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] . На підставі ліцензії позивач здійснює господарську діяльність з виробництва теплової енергії. Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 26 липня 2012 року № 508 визначено виконавцем робіт з централізованого опалення та підігріву води для населення, яке обслуговується від котельні на [ADDRESS] - ТОВ « Станіславська теплоенергетична компанія». Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 09 листопада 2017 року № 940 визначено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для населення. Судом встановлено, що договір між позивачем і відповідачем не укладався. Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Надання послуг з централізованого опалення та підігріву води є специфічним видом господарювання, яке регулюється окремими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20,21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно пункту 10 "Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 1997 року за № 1497 та пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За вимогою ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі усного договору про надання послуг з теплопостачання є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Як вбачається з розрахунку заборгованість відповідача за послуги централізованого опалення за період з березня 2016 року по січень 2019 року становить 17120 гривень 50 копійок. Розрахунок послуг здійснений на підставі тарифу та відповідно до опалювальної площі квартири. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, хоча і без договору, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані до будинку послуги. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність опалення в квартирі, оскільки відповідач не здійснив від`єднання від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку, а долучена відповідачем до матеріалів справи копія акту від 09.10.2015 року, підтверджує тільки факт демонтажу приладів опалення (радіаторів) у ванній, житлових кімнатах та в кухні, але жодним чином не підтверджує факт такого демонтажу у встановленому законом порядку. Пунктами 24-26 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (із змінами) передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Порядком встановлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. Відповідач процедури відключення своєї квартири від централізованої системи теплопостачання не дотримався, оскільки дозвіл на встановлення автономного опалення в квартирі не отримував, та не подав належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення такого опалення та акту про відключення квартири від теплопостачання. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення є підставною та обґрунтованою, а обов`язок відповідача оплачувати дані послуги випливає з вимог закону. Суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували факт надання та отримання послуг з централізованого опалення щодо квартири відповідача, як і доказів невірності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем не надано. Сам факт не перебування у договірних відносинах з позивачем не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати послуги з централізованого опалення за умови їх надання та отримання квартирою відповідача. Враховуючи, що ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" надавала послуги централізованого опалення відповідачу, розрахунок заборгованості відповідає затвердженим тарифам, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення в межах строку позовної давності за період з березня 2016 року по січень 2019 року в розмірі 17120,50 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачку пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем не долучено до матеріалів справи відповідного договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт та підтвердження їх понесення та оплати, а тому в цій частині позов до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630,

Outcome: partial