Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], Іванківської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру в Київській області Держгеокадастру України, третя особа: Садівниче товариство «Веселка» про визнання недійсними наказу, свідоцтва та рішення про державну реєстрацію. В своїх позовних вимогах позивач просить: визнати недійсним наказ про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки у власність, виданий Головним управлінням Держземагенства в Київській області Держземагенства України, зареєстрований від 10.07.2014 року за №10-2851/15-14сг на імя [PERSON]; визнати недійним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, земельну ділянку площею 0,06 га, реєстраційний номер нерухомого майна 443632532220, кадастровий номер 3222082900:01:006:0078, для колективного садівництва за адресою: Київська область Іванківський район, сільська рада Оливська, садове товариство «Веселка», ділянка №66 видане 2 вересня 2014 року реєстраційною службою Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області на імя [PERSON]; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15503928 від 2 вересня 2014 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,06 га, реєстраційний номер нерухомого майна 443632532220, кадастровий номер 3222082900:01:006:0078, для колективного садівництва за адресою: Київська область Іванківський район, сільська рада Оливська, садове товариство «Веселка», ділянка №66 на імя [PERSON]; всі судові витрати по справі покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є членом садівничого товариства «Веселка» з серпня 1981 року. Садівниче товариство «Веселка», юридична адреса якого: село Старовичі Іванківського району Київської області, створене в 1981 році та здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для організації колективного саду рішенням Київської обласної ради народних депутатів № 158 від 16 березня 1981 року, загальна площа якого становить 7 га, а земельні ділянки, що входять до складу земель товариства знаходяться за межами населеного пункту. В звязку зі вступом до вказаного товариства у 1981 році позивачу було надано в користування земельну ділянку під номером 67 площею 0,060 га, якою вона постійно користується і на підставі цього сплачує усі передбачені Статутом та рішеннями Загальних зборів товариства внески. 23 серпня 2004 року рішенням Загальних Зборів садівничого товариства «Веселка» в користування позивача було надано земельну ділянку під № 66, площею 0, 060 га, яка не перебувала в користуванні членів товариства та, яка знаходиться поруч з раніше наданою їй земельною ділянкою під №67. Земельна ділянка № 66, площею 0, 060 га в перші роки після створення товариства давалася у користування відповідача, [PERSON], однак згідно рішення загальних зборів членів садового товарситва «Веселка» від 29 липня 2001 року він був виключений зі складу членів вказаного товариства. До дня прийняття рішення про надання позивачу цієї земельної ділянки вона не перебувала у користуванні інших членів товариства. У 2004 році позивачем було розпочато процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок. Згідно списків членів товариства приватизації позивачу підлягала земельна ділянка під № 66 площею 0,12 га (з невідомих причин під одним номером було обєднано 2 земельні ділянки 66 та 67). Відповідно до розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 13 грудня 2004 року № 485 позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку 66 площею 0,060 га та розпорядженням Іванківської районної державної адміністрації від 20 грудня 2004 року № 500 було затверджено технічну документацію та передано у її власність земельну ділянку 66 площею 0,0545 га, однак 4 квітня 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на імя позивача на дві земельні длянки - 66 площею 0,0545 га та 67 площею 0,060 га під одним кадастровим номером, що підтверджується копією державного акта. У звязку з цією технічною помилкою на підставі позову Іванківського міжрайонного прокурора Київської області вказаний акт було скасовано, що підтверджується копією рішення Іванківського районного суду Київської області від 13 квітня 2013 року. Оскільки підставою для прийняття такого судового рішення була саме помилка у оформленні правовстановлюючого документа на землю, то позивач не позбавлена права на проведення приватизації земельних ділянок, якими вона постійно користується, обробляє, та у звязку з користуванням якими вона несе затрати. У 2014 році позивач вирішила повторно провести приватизацію. Від товариства вона отримала відповідні довідки про те, що постійно користуюся земельними ділянками 66 та 67, та подала документи у встановленому порядку. Однак після подачі документів на приватизацію зясувалося, що земельну ділянку під номером 66 вже приватизував [PERSON]. У відповідності до інформації ГУ Держгеокадастру у Київській області Держгеокадастру України від 17.06.2016 року у 2013 році [PERSON] звертався до вказаної установи з клопотаннями про надання дозволу на розробку документації з землеустрою 7 листопада 2013 року та про надання у власність земельної ділянки 2 липня 2014 року. Вказані клопотання було задоволено та видано накази № КИ/3222082900:01:006/00010724 від 05.12,2013 року про надання дозволу на розробку документації з землеустрою та № 10-2851/15-14сг від 10.07.2014 року про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Самих наказів та документів, які стали підставою для їх видачі позивачу надано не було. На підставі вищевказаного наказу про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] йому 02.09.2014 року Реєстраційною службою Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області було видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0, 06 га, для колективного садівництва кадастровий номер 3222082900:01:006:0078, реєстраційний номер нерухомого майна 443632532220, за адресою Київська область Іванківський район, сільська рада Оливська, «Веселка» садове товариство та 02.09.2014 року державним реєстратором [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію його права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер 15503928 від 02.09.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою. Документи, на підставі яких [PERSON] було видано оспорюваний позивачем наказ знаходяться в Головному управлінні Держгеокадастру України у Київській області, а оспорюване свідоцтво про право власності нерухоме майно та рішення про державну реєстрацію права власності з документами, які стали підставою для видачі свідоцтва та прийняття рішення - у відповідному територіальному органі Міністерства юстиції України. Оскільки відповідач [PERSON] незаконно провів приватизацію земельної ділянки під номером 66 та інформацією садового товариства «Веселка» земельна ділянка 66 йому у користування не передавалася, він нею ніколи не користувався, то відповідно і не мав права на її приватизацію. Позивач вважає, що порушенні її права, тому для захисту своїх прав та законних інтересів вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з моменту утворення садового товариства "Веселка" та по цей час [PERSON] являється членом товариства та у його користуванні, а потім і у власності перебуває земельна ділянка № 66. Оформлення земельної ділянки № 66 у власність було проведено відповідно до діючого на той час законодавства на підставі відповідної землевпорядної документації. Про те, що [PERSON] нібито виключено з членів товариства в 2001 році, було дізнано лише з позовної заяви та доданих до неї документів. Факт виключення з товариства не відповідає дійсності та спростовується документами, які подаються навіть самим Позивачем та офіційними документами, які видавалися СТ "Веселка" про те, що станом на 2002 рік [PERSON] є членом товариства та у його користуванні знаходиться земельна ділянка. Факт його членства у садовому товаристві перевірявся Іванківською міжрайонною прокуратурою Київської області в ході перевірки дотримання земельного законодавства та фактично підтверджений рішенням Іванківського районного суду Київської області від 16.04.2013 року у справі № 366/399/13. Позов було пред'явлено позивачем лише в листопаді 2016 року після того, як у незаконний спосіб було змінено керівництво садового товариства "Веселка". Звертаю увагу суду на те, що копії документів, які надаються від імені третьої особи до суду містять протиріччя один одному, що викликає сумніви у їх справжності. Представник Іванківської РДА в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно. Заяв та клопотань не надіслали. Представник ГУ Держагеокадастру в Київській області в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовим запереченням в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного: До Головного управління Держгеокадастру у Київській області надходили клопотання від гр.[PERSON] про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, зареєстроване від 07.11.2013 за № 08-4-11-96 та клопотання про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, зареєстроване від 02.07.2014 за № 31 -4268/0/16-14-ксг. Дані клопотання були розглянуті та підготовлені накази про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, зареєстроване від 05.12.2013 за № КИ/3222082900:01:006/00010724 та наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, зареєстроване від 10.07.2014 за № 10-2851/15-14-сг. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність звідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише неповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відновідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених тів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Тому, у прийняті Головним управлінням (як субєктом владних повноважень) накази на передачу земельних ділянок у власність є ненормативними актами, які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких наслідків не породжує наслідків для користувачів земельних ділянок. Враховуючи вищенаведене, позов, предметом якого є накази Головного управління щодо передачі у власність земельних ділянок, тобто ненормативні акти, що застосовуються одноразово і з прийняттям яких виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі накази Головного управління вичерпали свою дію шляхом виконання. Їх скасування не породжує наслідків для власника земельних ділянок, оскільки у такий осіб виникло право власності або користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Зважаючи на вищенаведене, Головне управління вважає, що накази вичерпали свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані після їх виконання. Представник третьої особи Садового товариства «Веселка» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був виключений із членів Садівничого товариства «Веселка» у 2001 році, згідно рішення Загальних зборів від 29.07.2001 року. Земельну ділянку під № 66 відповідач ніколи не обробляв. [PERSON] є членом садового товариства і тому їй було надано в користування земельну ділянку під № 66, яку вона обробляла і платила відповідні внески. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на земельній ділянці під № 66 бачив лише [PERSON], а [PERSON] взагалі не бачив. Кому вперше було надано земельну ділянку № 66 він не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що земельною ділянкою № 66 користується і обробляє її [PERSON] В період з 1986 року по 2001 року взагалі [PERSON] в товаристві не було. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників третіх осіб та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в\~ст. 16 ЦК. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Судом з достовірністю встановлено і не оспорюється сторонами, що позивач, [PERSON], є членом садівничого товариства «Веселка» з серпня 1981 року, що підтверджується садовою книжкою. З Довідки № 4, виданою 01.09.2014 року [PERSON], Головою правління садового товариства «Веселка» слідує, що [PERSON], як член садового товариства «Веселка» має земельну ділянку № 67, розміром 0,06 га. Рішенням Загальних зборів садівничого товариства «Веселка» від 23 серпня 2004 року підтверджується те, що [PERSON] в користування надано земельну ділянку під номером 66, площею 0,060 га, яка не перебувала у користуванні членів товариства, що підтверджується копією протоколу загальних зборів від 23 серпня 2004 року. Згідно рішення загальних зборів членів садового товариства «Веселка» від 29 липня 2001 року та протоколу до нього, [PERSON] було виключено зі складу членів вказаного товариства. Відповідно до розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 13 грудня 2004 року № 485 позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку 66 площею 0,060 га та розпорядженням Іванківської районної державної адміністрації від 20 грудня 2004 року № 500 було затверджено технічну документацію та передано у її ([PERSON]О.) власність земельну ділянку 66 площею 0,0545 га, однак 4 квітня 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на імя позивача на дві земельні ділянки - 66 площею 0,0545 га та 67 площею 0,060 га під одним кадастровим номером, що підтверджується копією державного акта на право влас6ності на земельну ділянку. У звязку з цією технічною помилкою на підставі позову Іванківського міжрайонного прокурора Київської області вказаний акт було скасовано, що підтверджується копією рішення Іванківського районного суду Київської області від 13 квітня 2013 року. Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області Держгеокадастру України від 17.06.2016 року у 2013 році [PERSON] звертався до вказаної установи з клопотаннями про надання дозволу на розробку документації з землеустрою 7 листопада 2013 року та про надання у власність земельної ділянки 2 липня 2014 року. Вказані клопотання було задоволено та видано накази № КИ/3222082900:01:006/00010724 від 05.12,2013 року про надання дозволу на розробку документації з землеустрою та № 10-2851/15-14сг від 10.07.2014 року про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Самих наказів та документів, які стали підставою для їх видачі позивачу надано не було. На підставі вищевказаного наказу про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] йому 02.09.2014 року Реєстраційною службою Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області було видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0, 06 га, для колективного садівництва кадастровий номер 3222082900:01:006:0078, реєстраційний номер нерухомого майна 443632532220, за адресою Київська область Іванківський район, сільська рада Оливська, «Веселка» садове товариство та 02.09.2014 року державним реєстратором [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію його права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер 15503928 від 02.09.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою. З Довідки, виданою 23.11.2016 року [PERSON], Головою правління садового товариства «Веселка» слідує, що [PERSON], як член садового товариства «Веселка» має в користуванні земельну ділянку № 66, розміром 0,06 га. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 08 липня 2010 року, [PERSON] в позові до садівничого товариства «Веселка», Іванківського районного відділу земельних ресурсів, [PERSON], Оливської сільської ради, Управління Держкомзему в Іванківському районі про скасування рішення садівницького товариства «Веселка» від 29 .07. 2001 року про виключення його з членів садівницького товариства, поновити його в членах садівницького товариства» Веселка», визнати недійсним рішення садівницького товариства «Веселка» в частині надання [PERSON] земельної ділянки в користування, визнати за ним право на користування земельною ділянкою №66; визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку № 66 в розмірі 0,0545 га; зобовязати відповідача,- Оливську сільську раду та Іванківський районний відділ земельних ресурсів анулювати запис в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» про видачу [PERSON] вказаного вище Державного акту на право власності на земельну ділянку; стягнути моральну шкоду з товариства в сумі 100\~000 грн.,- відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суд Київської області від 06 грудня 2010 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Іванківського районного суду Київської області від 08.07.2010 року залишено без змін. Крім того, з пояснень сільського голови Оливської сільської ради [PERSON], які маються в рішенні Іванківського районного суду Київської області від 08 липня 2010 року слідує, що відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України землями в межах населених пунктів розпоряджається сільська рада. Землі, якими користуються члени товариства «Веселка»,знаходяться за межами населеного пункту і сільська рада цими землями не розпоряджається. Члени товариства, які користуються землями, сплачують податки до бюджету, а тому в сільській раді ведеться облік та контроль. Проте, сільська рада не спілкується з кожним членом, так як організацією по сплаті податку займається правління товариства, можливо і з внесків членів товариства. Всі свої внутрішні питання в садівницькому товаристві члени, як правило, вирішують на зборах, а сільська рада в їх діяльність не втручається. В 2007 році Сопін звернувся до сільської ради по питанню приватизації земельної ділянки. Постійно діюча комісія і землевпорядник Оливської сільської ради поїхали на земельну ділянку. Нікого з правління товариства комісія не знайшла, а тому через огорожу проникли на земельну ділянку №66 та за заявою [PERSON] склали акт обстеження. Земельна ділянка №66 та №67 були огороджені однією огорожею. Про те, що земельна ділянка №66 приватизована і належить [PERSON], в сільській раді не знали, так як приватизацією земельних ділянок членів товариства займалося правління товариства. Земельна ділянка обстежували за заявою [PERSON] Сопін заяву написав, а самого його не було,тому у нього щось запитати не могли. Вони питали у жителів села. Так як ділянка була огороджена,то на ділянку залізли через верх огорожі. В 2001 році Сопін внесений в списки членів товариства, що мається в сільській раді. В 2002 році- його в списках не було. В списку землекористувачів від 27.07. 2001 року [PERSON] немає. Немає його в списку платника податку за 2000 рік, не вказано і в пільговиках. Згідно до ч.1, 3 ст.118 Земельного кодексу України «Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. \~Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу». Оскільки, на момент подачі клопотання про приватизацію земельної ділянки № 66, [PERSON] не був членом садового товариства «Веселка», про що свідчить довідка, видана 05.11.2013 року Головою правління Садівничого товариства «Веселка» [PERSON] та не користувався спірною земельною ділянкою, тому відповідач не мав права на отримання спірної земельної ділянки у власність, у звязку з цим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст.10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі досліджених в судовому засіданні документів, оцінивши їх як належні та допустимі у сукупності з іншими доказами, а також врахувавши обов'язковість судового рішення Іванківського районного суду Київської області від 08.02.2010 року, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та є достовірними. Судові витрати вирішити у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного й

Outcome: approved