Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

07 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом 1/4 житлового будинку за адресою вул. Центральна 54 с. Широколанівка, Веселинівського району Миколаївської області На обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 17 грудня 2014 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області померла її бабуся [PERSON], смерть якої було зареєстровано 17 грудня 2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 29. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок,\~розташований за\~адресою:\~с.\~Широколанівка,\~вул.\~Центральна,\~54\~Веселинівського району\~Миколаївської області. Чоловік померлої - [PERSON] за життя визнав своє право власності на частку у спільному майні подружжя, зокрема, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 54, розташованого по вул. Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року по справі № 472/63/16-ц. Внаслідок цього до складу спадщини увійшла 1/2 частка вищевказаного житлового будинку. За життя [PERSON] склала заповіти, але належний їй житловий будинок не був охоплений заповітом. Право на спадкування у першу чергу отримали: -[PERSON], який помер 23 грудня 2014 року, тому в силу спадкової трансмісії його право перейшло до доньки тобто до [PERSON]; -[PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. В лютому 2018 року позивач звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину оригіналу правовстановлюючого документу. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та визнання позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2014 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 217203, виданим 28 квітня 2015 р /а.с. 14/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої у тому числі увійшов житловий будинок, розташований за адресою: с. Широколанівка, вул. Центральна, 54 Веселинівського району Миколаївської області. Даний житловий будинок [PERSON] належав на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданий 19.07.1998 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року, яке набрало законної сили 11 травня 2016 року, було визнано за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частку житлового будинку № 54, розташованого по вулиці Центральній в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області /а.с.19-21/. Оскільки [PERSON] заповіту щодо житлового будинку не склала, то у відповідності зі ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу набули дочка [PERSON], чоловік [PERSON] та син [PERSON] на спадщину не охоплену заповітом. 23 грудня 2014 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 212966, виданим 24 грудня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), в даному випадку до його доньки [PERSON] - внучки [PERSON]. Відповідно до повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], видане 03 лютого 2015 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області в графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати [PERSON] /а.с.12/. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП №137581 видане 16 травня 2017 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області [PERSON] 16 травня 2017 року уклав шлюб з [PERSON] про що складено відповідний актовий запис №24, та остання змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на «Кравчук» /а.с.13/. Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між [PERSON] та померлим [PERSON] (донька батько). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати [PERSON] /а.с.14/. Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] (мати син). Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ ЯК №0117210, [PERSON] 02.11.1967 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Дмитрова. Виходячи з наведеного підтверджується сімейний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] (чоловік - дружина). 06 квітня 2016 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 237316, виданим 07 квітня 2016 року. При звернені до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори миколаївської області [PERSON] за оформленням своїх спадкових прав частку у житловому будинку їх було відмовлено та винесено Постанову від 09.02.2018 року про вчинення нотаріальної дії у зв'язку з тим, що позивачем не надано необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме оригіналу правовстановлюючого на житловий будинок документу /а.с. 18/. Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. 01 жовтня 2015 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] позивачеві було видано дублікат Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок замість втраченого, за даними якого, 19 липня 1998 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області видано [PERSON] свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно з яким житловий будинок, розташований в с. Широколанівка по вул. Леніна, 54, дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності . 05 лютого 2016 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району було прийнято розпорядження № 02-р "Про перейменування вулиць, провулка сіл Широколанівка і Піщаний Брід та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму", яким вулицю Леніна перейменовано на вулицю Центральна . Судом було витребувано від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкову справу №49/2015. Заведену після смерті [PERSON], померлої 17 грудня 2014 року, з якої вбачається наступне, що за життя\~[PERSON]\~на випадок\~своєї смерті\~склала заповіти.\~Так,\~згідно з\~заповітом,\~посвідченим 17\~жовтня 2005\~року державним\~нотаріусом Веселинівської\~державної нотаріальної\~контори Миколаївської\~області,\~належну \~їй квартиру\~№ 15,\~що розташована\~в с.\~Широколанівка по\~вул.\~Леніна,\~56-а,\~Веселинівського районного\~суду Миколаївської\~області,\~[PERSON]\~заповіла сину\~[PERSON].\~ Згідно\~з \~заповітом,\~посвідченим 15\~квітня 2008\~року секретарем\~виконкому [PERSON]\~сільської ради\~Веселинівського району\~Миколаївської області,\~належну їй\~земельну ділянку\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~8,46,\~заповіла [PERSON],\~а грошові\~внески заповіла\~ [PERSON]\~та [PERSON]\~в рівних\~частках кожному. Але оскільки, житловий будинок, який розташований за адресою по вул. Центральна,54, с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області не був охоплений заповітом, тому він підлягає спадкуванню за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В спадковій справі наявна заява [PERSON] від 03.04.2015 року, згідно якої вона приймає спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 17.12.2014 року. Родинний зв'язок [PERSON] та [PERSON] (мати - донька) підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії ІV УР №1795678., де в графі мати зазначена [PERSON]. В подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на "Шевченко", згодом розірвала шлюб та залишила прізвище "Шевченко", згодом знову уклала шлюб з [PERSON] про те залишила прізвище "Шевченко" вказані дані підтверджуються витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про шлюб, що наявні в матеріалах спадкової справи №49/2015, яка була витребувана судом. В свою чергу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Зюкову", в подальшому розірвала шлюб за змінила прізвище на "Тряпіну", та згодом як зазначено вище уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Дмитрієву". Також наявна заява [PERSON] від 12.05.2015 року, згідно якої вона приймає спадщину після смерті своєї бабці [PERSON], яка померла 17.12.2014 року. Згідно довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 17.03.2015 року №287, [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [INFO] (Центральна), 54 Веселинівського району Миколаївської області з 10.09.1977 року по 17 грудня 2014 року. Знята з реєстраційного обліку, як померла. На день смерті разом з померлою на момент її смерті зареєстрований з 10.09.1977 року і проживає по даний час чоловік - [PERSON], 13.03.1942 року. Таким чином чоловік спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України Водночас згідно ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). В спадковій справі наявна заява [PERSON] від 12 травня 2015 року в якій він зазначає, що 17 грудня 2014 року померла його дружина [PERSON], яка проживала в [INFO] і залишила заповіти: 1) на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON]А; 2) та на грошові внески на ім'я [PERSON] та [PERSON]; 3) на квартиру на імя [PERSON]. Від одержання обов'язкової\~частки в спадщині відмовляється. Таким чином [PERSON]Г відмовився саме від обов'язкової частки у спадщині, саме тої спадщини яка охоплена заповітом, і яку він міг успадкувати, а не від усієї спадщини. Від усієї спадщини [PERSON] не відмовлявся, про що додатково підтверджується рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.03.2016 року по справі №472/63/16-ц про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частку житлового будинку, в якому зазначено, що він відмовився саме від обов'язкової частки від спадщини, та як бажав виконання волі померлої щодо спадкового майна - маючи на увазі лише майно охоплене заповітом. Таким чином право на спадкування частки будинку, а саме 1/2 частки, що належала спадкодавцеві [PERSON], отримали в рівних частках по 1/6 частині: чоловік [PERSON]Г, дочка [PERSON], внучка (спадкова трансмісія) [PERSON] Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Право власності 1/2 частки спадкодавця [PERSON] на будинок за адресою на будинок с. Широколанівка, вул. Центральна, 54 Веселинівський район Миколаївської області підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 19.07.1998 року, яке зареєстроване Веселинівською філією ММБТІ 19.07.1998 за №225 та рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29.03.2016 року по справі №472/63/16-ц про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.\~1245\~ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно зі\~ ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючого документу, та, враховуючи, що 1/2 частина будинку підлягає рівному розподілу між трьох спадкоємців, то за позивачем потрібно визнати право власності на 1/6 частку будинку, а не на 1/4 як вона просить.

Outcome: partial