Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У квітні 2014р. позивач [PERSON] (далі по тексту - позивачка, [PERSON]) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 3), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 4), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Киїжитлосвіт", Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником ? частини квартири [ADDRESS], іншою ? частиною квартири володіє її чоловік - [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12.10.2004 року. На час придбання квартири, позивачка знала, що в ній зареєстровані відповідачі 1-4, разом з тим, після продажу квартири, відповідачі 1-4 виїхали на проживання до іншої країни, та з реєстраційного обліку не знялись. Враховуючи те, що відповідачі 1-4 на даний момент не проживають в квартирі позивачки, в квартирі відсутні їх особисті речі, будь-яких усних чи письмових домовленостей між відповідачами та позивачкою стосовно їх проживання у квартирі не існує, жоден з відповідачів не є членом родини позивачки чи її родичем, позивачка звернулася до суду з даним позовом, відповідно до якого просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], оскільки вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Позивачка в судове засідання, призначене на 25.06.2014 року, не з'явилась, разом з тим, представником позивача [PERSON] через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за відсутності сторони позивача. Відповідачі 1-3 в судове засідання, призначене на 25.06.2014 року, не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач 4 в судове засідання, призначене на 25.06.2014 року, не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий Кур'єр" від 18 червня 2014 року, про причини неявки суд не повідомив. Представники третіх осіб в судове засідання, призначене на 25.06.2014 року, не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу квартири від 12.10.2004 року, який було зареєстровано КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" за реєстровим №6201 від 15.10.2004 року, [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до комісійного акту від 26.11.2004 року та від 29.11.2013 року, під час комісійного обстеження на предмет проживання мешканців квартири [ADDRESS], встановлено, що за даною адресою проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] На момент перевірки виявлено, що в квартирі не проживають відповідачі 1-4 (а.с. 7-10). Відповідно до нотаріально завіреної заяви від 04.12.2013 року, [PERSON] просить зняти його та членів його сім`ї, а саме відповідачів 2-4, з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що він та члени його родини проживають в іншій країні (а.с. 11). Відповідно до довідки ТОВ "Київжитлосвіт" за формою №3 від 17.01.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі 1-4 (а.с. 12). Відповідно до Договору на надання послуг охорони майна, укладеного 16.07.2007 року між позивачкою та Управлінням ДСО при ГУМВС України в м. Києві, позивачка та її чоловік [PERSON] є уповноваженими на здавання сигналізації під спостереження та зняття її з-під спостереження за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-20). Відповідно до положень ст. 163 Житлового кодексу Української РСР (надалі - ЖК України), у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі по справі вже тривалий час, з 2004 року, не проживають в [ADDRESS] та їх особистих речей в квартирі не має. Згідно роз'яснень, які містяться в абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 (із змінами і доповненнями), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З огляду на вказані положення закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved