Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що вона є матір`ю малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 06.06.2013 року до [INFO] року. Вони з відповідачем разом наймали квартиру за адресою: [ADDRESS] , до тих пір поки вона з 28.02.2017 року не лягла до пологового будинку для обстеження Тим часом відповідач зібрав та виставив її речі. До цього з 2013 року вони разом їздили на відпочинок, відвідували місця культурного відпочинку, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки як чоловік та дружина. До органу реєстрації з приводу реєстрації народження сина вона зверталась вже після того як її покинув відповідач, тому в актовому записі про народження сина зазначено як [PERSON] . З жовтня 2017 року жодних коштів та іншої допомоги від відповідача на утримання дитини вона не одержувала, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовився надавати допомогу дитині. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, є інвалідом 2-ї групи з дитинства, у зв`язку з чим не має можливості повністю забезпечити розвиток дитини. Відповідач працює слюсарем-сантехніком КП «Харківводоканал» та має постійний дохід. В зв`язку з чим вони вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 13.05.2019 року по справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 13.06.2019 року, за клопотанням позивача була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. 12.07.2019 року на адресу суду надійшло клопотання експерта в якому він просив призначити дату та час явки сторін до експертної установи для відібрання біологічних зразків. У відповідності до діючого ЦПК України судом відповідача було належним чином повідомлено, шляхом надіслання йому копії ухвали про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та клопотання експерта, визначено день та час проведення експертизи в експертній установі, також роз`яснено наслідки його неявки для відібрання біологічних зразків, відповідно до ст.. 109 ЦПК України. 02.09.2019 до суду надійшло повідомлення експерта Харківського НДЕКЦ МВС України, про неможливість проведення судової експертизи, в зв`язку з тим, що особи до експертної установи одночасно не з`явились. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила суд їх задовільнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявсь належним чином про що в матеріалах справи маються зворотні поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , що видане 27 вересня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області зазначається, що [PERSON] народився в м. Харкові [INFO] . У графі " мати " зазначено - « [PERSON] », тобто позивач по справі. У графі "батько" - зазначено [PERSON] . Як пояснила позивач даний запис № 3324 було зроблено у відповідності до вимог ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як вище зазначено, державна реєстрація народження сина позивача, здійснена відповідно до частини першої ст. 135 СК України. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Тому, суд вважає за необхідне визнати факт ухиленням відповідача з`явитись для забору крові на проведення молекулярно - генетичної експертизи, як підтвердження батьківства [PERSON] неповнолітнього [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного, враховуючи докази про походження дитини від відповідача, а саме позивачки та відповідача в період до народження дитини, ухилення відповідача від проведення експертизи, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства слід задовольнити. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Судом при визначенні розміру аліментів враховується те, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований слюсарем-сантехніком КП «Харківводоканал». Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи матеріальне становище позивача з якою проживає дитина, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1626 гривень щомісячно, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову - з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: approved