Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за законом, однак в нотаріальному порядку оформити спадщину на житловий будинок не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надали суду листа про розгляд справи без їхньої участі. Позов визнають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. Копією свідоцтва про народження позивача (а.с.9) встановлюється факт, що його матір'ю є [PERSON] Із копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10) судом встановлено, що 26.02.1983 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження змінила прізвище на "[PERSON]". Із копії листа Літинської державної нотаріальної контори за №2065/02-14 від 22.11.2017 року (а.с.11-12) судом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно після смерті покійної [PERSON] Із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с.13-17) судом встановлено, що стоїть відмітка про відсутність правовстановлюючих документів. Із копії довідки Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №242 від 25.02.2015 року (а.с.18) судом встановлено, що згідно погосподарської книги за 2010-2015 роки за адресою [ADDRESS] на день смерті проживала та була зареєстрована, являлася головою домогосподарства [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Із копії довідки Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за №243 від 25.02.2015 року (а.с.18) судом встановлено, що [PERSON] числиться в списку пайовиків КСП «Дяковецьке» с.Дяківці Літинського району Вінницької області за №398. Із копії спадкової справи №89/2015 року відносно майна померлої 23 жовтня 2014 року [PERSON].(а.с.29-63) дослідженої в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 11.10.2017 року видано свідоцтво на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частку земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 1,4308 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області. 11.10.2017 року [PERSON] видано свідоцтво на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частку земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 2,7044 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.2017 року судом встановлено, що [PERSON] отримав у спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею, розташованого в [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з по господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS], оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved