Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

14.03.2017 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області звернувся з позовом заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області [PERSON] в інтересах держави в особі Хмільницької РДА, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування КУ "Хмільницька ЦРЛ" до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.01.2016 року кримінальне провадження відносно [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Потерпілим від даного злочину є [PERSON]. Зважаючи на те, що потерпілий внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «Хмільницька ЦРЛ» з 20.10.2015 року по 24.10.2015 року, вартість якого становить 1021,32 грн., позивач просить стягнути дану суму з відповідача на підставі ст.ст. 1166, 1206 ЦК України. Прокурор Калинівської місцевої прокуратури в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник Хмільницької РДА в судове засідання не з'явився. Представник КУ "Хмільницька ЦРЛ" в судове засідання не з'явився. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та дату судового розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, повторно не з'явився, суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.01.2016 року (а.с.6) кримінальне провадження відносно [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.\~ Відповідно до п.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від\~злочинного діяння\~та\~зарахування\~\~стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів,\~\~що\~\~підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з\~\~урахуванням\~\~кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі\~\~даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з листа № 01-17-01/83 від 23.01.2017 року (а.с.9) та калькуляції затрат на один ліжко-день по відділеннях за фактичними видатками за 2015 рік (а.с. 13), у травматологічному відділенні ці витрати становлять 255,33 грн.. Також з виписки із медичної картки стаціонарного хворого (а.с. 12) виданої КУ "Хмільницька ЦРЛ", [PERSON] в період з 20.10.2015 року по 24.10.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з приводу: ЗЧМТ; струс головного мозку; забій ОГК; численні ссадна обличчя, кистей рук, правого колінного суглоба; гематома губи. Вартість лікування за весь період становить 1021,32 грн. (255,33х4=1021,32). За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] до відповідного бюджету шляхом перерахування на користь КУ «Хмільницька центральна районна лікарня» витрат на лікування потерпілого [PERSON].

Outcome: approved