Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 25 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11321230000 від 25 березня 2008 року (відповідно до додаткової угоди сторін реєстраційний номер було змінено на №11321230001), відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 70 000, 00 дол. США з розрахунку 14, 00 % річних на строк з 25. 03. 2008 року по 26. 03. 2018 року. 25 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 80918, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 78, 60 кв. м., житловою площею 46, 10 кв. м., що складається з трьох житлових кімнат, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з метою забезпечення повного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 вересня 2007 року за зареєстрованим № 1994; зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 24 вересня 2007 року, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 28 вересня 2007 року за № 8714, і немає жодних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27. 10.2009 року АКІБ УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника станом на 10. 10. 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 635 645 грн. 93 коп., з яких: за кредитним договором № 11321230000 відсотки - 28 964 грн. 54 коп.; за додатковою угодою № 11321230001 сума заборгованості за кредитом - 838 512 грн. 69 коп.; сума заборгованості за відсотками 768 168 грн. 69 коп. Позивач зазначає, що в рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ "Про іпотеку", а також вимагати захисту свого права власності та усунення його порушень. У зв'язку із зазначеним позивач просив суд: - В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1 635 645 грн. 93 коп., з яких: за кредитним договором № 11321230000 відсотки - 28 964 грн. 54 коп.; за додатковою угодою № 11321230001 сума заборгованості за кредитом - 838 512 грн. 69 коп.; сума заборгованості за відсотками 768 168 грн. 69 коп. за договором про надання споживчого кредиту № 11321230000 від 25. 03. 2008 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 80918 від 25. 03. 2008 року шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 78, 60 кв. м., житловою площею 46, 10 кв. м., що складається з трьох житлових кімнат, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. 25 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11321230000 від 25 березня 2008 року (відповідно до додаткової угоди сторін реєстраційний номер було змінено на №11321230001) (а.с. 7-13). Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав грошові кошти в сумі 70 000, 00 дол. США з розрахунку 14, 00 % річних на строк з 25. 03. 2008 року по 26. 03. 2018 року. З метою забезпечення повного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, 25 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 80918, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 78, 60 кв. м., житловою площею 46, 10 кв. м., що складається з трьох житлових кімнат, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). Вбачається, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 вересня 2007 року за зареєстрованим № 1994; зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 24 вересня 2007 року, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 28 вересня 2007 року за № 8714, і немає жодних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки. Встановлено, що на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27. 10. 2009 року АКІБ УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з договору про надання споживчого кредиту у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (а.с. 28-29). На підставі ст. 514 ЦК України, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Відповідно до ст. 514 ЦК Укрїни, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 ЗУ "про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 ЗУ "про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Як вбачається з матеріалів справи позивач листом - вимогою № 31.4 - 08/7844/14 від 07 серпня 2014 року звернувся до відповідача, в якому повідомив про наявність простроченої (поточної) заборгованості, внаслідок невиконання вимог кредитного договору, яка станом на 05. 08. 2014 року становить: 49 478, 01 дол. США та просив відповідача виконати боргові зобов'язання. Крім цього повідомив, що у разі незадоволення листа - вимоги позивач буде вимушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 05. 08. 2014 року становить 123 822, 24 дол. США. Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Відповідно до ст. 37 ЗУ "про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Встановлено, що через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника станом на 10. 10. 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 635 645 грн. 93 коп., з яких: за кредитним договором № 11321230000 відсотки - 28 964 грн. 54 коп.; за додатковою угодою № 11321230001 сума заборгованості за кредитом - 838 512 грн. 69 коп.; сума заборгованості за відсотками 768 168 грн. 69 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. На підставі ст.ст. 509,526 ЦК України, новий кредитор ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь. В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст. ст. 36, 37 ЗУ "Про іпотеку". Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Враховуючи спосіб захисту прав, передбачений ст. 16 ЦК України, існують всі підстави для визнання права власності за позивачем. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі іпотекодержателю предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованою, доведеною та такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved