Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У зв`язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивач не має бажання надалі проживати з відповідачкою; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивач просить суд розірвати шлюб. Дитину залишити проживати з матір`ю. судові витрати покласти на позивача. Відповідачка подала суду відзив. Зазначає, що позовні вимоги не визнає. З позивачем має хороші взаємовідносини, жодних причин для розірвання шлюбу не бачить. Мотиви, з яких позивач хоче розірвати шлюб, є надуманими. За наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову. Позивач подав заперечення на відзив. Зазначає, що ситуація у сім`ї склалася таким чином, що дружина намагається у всьому домінувати, через що почали виникати конфлікти та непорозуміння. У травні 2020 року відповідачка залишила позивача, і з того часу вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, сім`я перестала існувати. За наведеного просить суд задоволити заявлений позов. Позивач не з`явився в судове засідання, та згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі, позов підтримує. Відповідачка не з`явилась в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Представник відповідачки подала заяву, згідно якої просить справу розглядати без їх участі. Позов про розірвання шлюбу визнають. Оскільки в провадженні суду перебуває інша цивільна справа про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, то у задоволенні заявленої позовної вимоги про залишення дитини на проживанні з матір`ю просить відмовити. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, але частково. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім`я протягом тривалого часу (з травня 2020 року). Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачкою. Тому суд дійшов висновку, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про залишення дитини проживати з матір`ю, то у її задоволенні слід відмовити. Позивач не надав суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини. Окрім того, у провадженні суду наявна інша цивільна справа, предметом розгляду якої є визначення місця проживання дитини. При цьому заявлені позовні вимоги про залишення дитини проживати з матір`ю та визначення місця проживання дитини не є тотожними, а тому суд не приймає рішення про закриття провадження у справі щодо частини заявлених позовних вимог. Позивач заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були покладені на нього. Кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачем вимог. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: dismissed