Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

13.09.2021 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить:1. Стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2021 до закінчення навчання , тобто до 30.06.2024 чи до досягнення 23 - ох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; 2. Стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату її навчання у Львівському торговельно-економічному університеті в розмірі 772 грн. щомісячно, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024, чи до досягнення 23 - ох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. 10.08.2006 батьки розлучилися. Вона проживає з матір`ю [PERSON] в м.Турка Самбірського району Львівської області. [INFO] їй виповнилось 18 років. З 01.09.2020 вона навчається у Львівському торговельно-економічному університеті. Її мати сама не може надавати їй всю необхідну матеріальну допомогу, оплачувати навчання та утримувати її, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку. Ухвалою суду від 30.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов просить задоволити і проти заочного вирішення справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, 06.12.2021 постановлено ухвалу суду за згодою позивача про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2003, батьком позивачки [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29..11.2006, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно з довідкою про доходи, яка видана Відділом освіти, культури і туризму Турківської міської ради від 30.07.2021 за №188, [PERSON] працює вчителем в Турківській гімназії №1 О. Ільницького та їй за липень 2020 - червень 2021 нараховано заробітну плату в сумі 131 332,52 грн. З довідки, виданої Львівським торговельно-економічним університетом від 14.06.2021 №207, видно, що [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету міжнародних економічних відносин та інформаційних технологій Львівського торговельно-економічного університету, закінчує навчання у червні 2024 року. Як видно з копії договору про навчання у закладі вищої освіти №25/11с від 07.09.2020, укладеного між Львівським торговельно-економічним університетом та представником [PERSON] - [PERSON] , предметом такого є навчання [PERSON] в закладі вищої освіти на денній формі навчання за освітньою програмою "маркетинг" за спеціальністю 075 "Маркетинг" для здобуття ступеня вищої освіти "бакалавр". Згідно з договором про надання платної освітньої послуги №25/11с від 07.09.2020 плата за надання освітніх послуг, а саме: другий семестр першого (2020-2021) року навчання становить 8450,00 грн.; другий (2021-2022) рік навчання становить 18 550,00 грн.; третій (2022-2023) рік навчання становить 20 350,00 грн.; четвертий (2023-2024) рік навчання становить 22 350,00 грн. Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати її як повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України, а також невиконання відповідачем обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину, що передбачено ст. 185 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомог, а також участі відповідача у додаткових витратах на дитину. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів та положень закону відповідно до встановлених спірних правовідносин. Так, спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. У відповідності до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже суд встановив, що повнолітня дочка відповідача в справі, продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України відповідач у справі має обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позивач вказує, що проживає з матір`ю, яка її матеріально утримує. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Беручи до уваги те, що повнолітня дочка відповідача по справі продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує обов`язку щодо її утримання, як такої, що навчається, те, що відповідач не надав суду доказів, що він є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші неповнолітні чи непрацездатні особи, не повідомив про те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, враховуючи те, що позивач перебуває на утриманні матері, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений позивачем у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. При цьому, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 13.09.2021, а не з 01.09.2021 як просить позивач. Окрім цього, вимога про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідає закону, оскільки, позивач є повнолітньою. Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат на оплату її навчання у Львівському торговельно-економічному університеті в розмірі 772 грн. щомісячно, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання, то вирішуючи таку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Тобто, вартість навчання позивача [PERSON] в Львівському торговельно-економічному університеті має враховуватись при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з батька [PERSON] і не належить до додаткових витрат на утримання дитини, які присуджуються лише неповнолітнім дітям, тоді як позивач є повнолітньою. Відтак, позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки не підлягають задоволенню, тому що такий вид стягнення на утримання повнолітньої дитини не передбачено положеннями Сімейного кодексу України. Відтак, встановивши дійсні фактичні обставини цієї справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. і підлягають стягненню з нього в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial