Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 19.12.2006 року відповідачка [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву. Вказують, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Також вказують, що підписавши заяву, відповідачка підтверджує той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Зазначають, що при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказують, що для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000 грн, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Зазначають, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільною кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86.4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Вказують, що відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором перед банком, у зв`язку з чим станом на 11.10.2020 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 20823,19 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 13818,38 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 6085,22 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 919,59 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового виклику, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подано. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 19.12.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір надання банківських послуг шляхом підписання останньою заяви, згідно умов якого відповідачка отримала кредитний ліміт на картковий рахунок. Строк дії кредитного договору відповідно до Умов та правила надання банківських послуг встановлюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Згідно довідки про видані картки термін дії останньої картки, виданої відповідачці, становить квітень 2023 року. Відповідно до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК", затвердженого наказом Мінфіну України від 21.05.2018 р. №519 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Згідно таблиці розрахунку простроченої заборгованості позичальника [PERSON] по кредитному договору від 19.12.2006 року станом на 11.10.2020 року заборгованість складає 20823,19 грн., яка складається з наступного: ?13818,38 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; ?6085,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; ?919,59 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою за картковим рахунком за період з 30.12.2006 р.по 01.03.2020 р. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачка умови договору належним чином не виконувала, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за кредитом в сумі 13818,38 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З заяви, яка підписана відповідачкою, вбачається, що в ній не міститься інформація про умови кредитування, розмір відсотків та комісій за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Відсутня інформація, яка кредитна картка буде отримана відповідачкою та обслуговуватися банком. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками в сумі 6085,22 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15). Також суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.12.2006 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказана правова позиція підтверджена постановою Великої палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками слід відмовити. Також, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625 в сумі 919,59 грн. В обгрунтування вимоги посилаються на те, що в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019 р. згідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Разом з тим, позивачем не надано доказів, що відповідачка була ознайомлена з такими умовами, що почали діяти з 01.03.2019 р. та погодилася з ними, що б підтверджувалося підписами відповідачки. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.526, 546, 549, 611, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial