Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.09.2016 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач відповідно до Умов та Правил користування банківських послуг, зобов`язався щомісячно в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. Відповідач не виконав умови договору, у зв`язку з чим, станом на 18.08.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 11572,03 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 0,00 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1051,37 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 гривень; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7308,86 гривень; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень - 2184,56 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) - 527,24 гривень. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість станом на 18.08.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 11572,03 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 0,00 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1051,37 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 гривень; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7308,86 гривень; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень - 2184,56 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) - 527,24 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою суду 24.09.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивачем отримано копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення суду у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, проте у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку. Судом встановлено, що 19.09.2016 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 України , яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 617 ЦК України встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку, проведеного позивачем, станом на 18.02.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 11572,03 гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 0,00 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1051,37 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 гривень; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7308,86 гривень; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень - 2184,56 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) - 527,24 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність факту порушення відповідачем умов кредитного договору, а як наслідок і про обґрунтованість наявної заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1051,37 гривень. Стосовно позовних вимог позивача в частині стягнення пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м. Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ "Приватбанк" останнім відомим місцем реєстрації відповідача [PERSON] є адреса: Донецька область, м. Маріуполь. Доказів того, що відповідач проживає поза межами м. Маріуполя суду АТ КБ "Приватбанк" не надано. До того ж, суд враховує, що АТ КБ "Приватбанк", звертаючись до суду з позовом до відповідача, зазначив містом його проживання саме м. Маріуполь. 30 квітня 2018 року Президентом України підписано наказ Верховного Головнокомандувача ЗСУ Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей. Згідно якого з 14-00 години 30 квітня 2018 року розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил. Отже, 30 квітня 2018 року антитерористична операція завершилася. Пунктом 2 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Отже, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики в сукупності за період від 14 квітня 2014 року по 31 жовтня 2018 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.09.2016 року, пеня та штрафи, у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховані відповідачу за період з 09.12.2016 року по 18.08.2019 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" до відповідача в частині стягнення пені за період часу з 09.12.2016 року по 31.10.2018 року, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що сума штрафів нарахована після 14 квітня 2014 року і до 31 жовтня 2018 року, а отже їх нарахування суперечить положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Натомість, з відповідача підлягає стягненню сума пені, нарахована у період з 01 листопада 2018 року по 18 серпня 2019 року, яка становить 2210,72 гривень та нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень - 1000,00 гривень. Крім того, стосовно штрафів, у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксованої частини та процентної складової, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Оскільки суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за порушення грошового зобов`язання, покладання на відповідача штрафу за несвоєчасне виконання того ж зобов`язання, на думку суду, є подвійним притягненням до відповідальності, що суперечить статті 61 Конституції України і співпадає з правовою позицією Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в позові в частині стягнення штрафів фіксованої та процентної складової у розмірі 500,00 гривень та 527,24 гривень. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить 4262,09 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 0,00 гривень; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1051,37 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 гривень; нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 2210,72 гривень; нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень - 1000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 4262,09 гривень х 1921,00 гривень / 11572,03 гривень, що становить 707,52 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial