Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" надає послуги постачання теплової енергії та підігріву води відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] та відповідно до п.12,18,21 Правил надання послуг централізованого опалення, та п.3 ст.20 закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання, повинен вносити плату за надані йому послуги з теплопостачання щомісячно за встановленими нормами і тарифами з розрахунку на 1 кв.м. житла на одного мешканця або за показаннями засобів обліку теплової енергії. Оскільки відповідач в період з 01.11.2007 року по 01.03.2014 року не в повному обсязі сплачував вартість наданих йому послуг, за ним утворилася заборгованість в розмірі 11824,77 грн., яку він в добровільному порядку не сплатив, тому просить стягнути вказану суму в примусовому порядку та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, пояснивши , що скарг від відповідача на якість послуг або на їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Внаслідок несплати відповідачем наданих послуг ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" позбавлене можливості виконувати свої зобов'язання перед державними та місцевими бюджетами. Тому, просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки позовна давність перервалася сплатою позивачем послуг, що свідчить при визнання боргу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість внаслідок відсутності письмового договору між сторонами та спливу строку позовної давності, який просив суд застосувати. Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Сторонами не оспорюється, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] де зареєстрований та проживає, на його ім'я оформлено особовий рахунок по сплаті послуг. Комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання відповідачеві надаються позивачем - ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль". Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов'язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати. Таким чином відсутність договору між сторонами не звільняє відповідача, як споживача від обов'язку оплачувати спожиті послуги, які надані позивачем. Відповідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів N 572 від 08.10.92. Пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною по справі, є підставою для відмови у позові. Відповідності до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно розрахунку суми заборгованості за послуги опалення та постачання гарячої води в період з 01.11.2007 року по 01.03.2014 року за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 11824,77 грн. Заборгованість відповідача по оплаті послуг виникла з листопада 2007 року, тоді оплата ним була здійснена в сумі 1085,08грн, при нарахуванні заборгованості 75,34грн. остання проплата була здійснена відповідачем в листопаді 2010 року, яка згідно квитанцій складалася з оплати 12.11.2010р. в сумі 300 грн. за жовтень 2010 року та оплати 24.11.2010р. в сумі 500 грн. - борг. Таким чином відповідачем перерваний строк позовної давності встановлений законом. З позовом до суду позивач звернувся у 18.04.2014 року, проте у 06.02.2014 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, у даних правовідносинах за положеннями ст. 118 ЦПК України зверненню з позовом має обов'язково передувати звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, отже строк позовної давності було перервано у лютому 2014 року, з врахуванням такої обставини строк позовної давності, в межах якого слід проводити стягнення, слід обраховувати за період з лютого 2011 по березень 2014 року у сумі 6945,48грн. На підставі викладеного суд, в межах предмету спору, на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача, і, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач звернувшись до суду 06.02.2014р.з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги з відповідача перервав строк позовної давності за попередні три роки, протягом яких відповідач жодного разу не сплачував за послуги теплопостачання. Строк переривання відповідачем попереднього періоду суд не приймає до уваги, оскільки відповідач зробив останню проплату в листопаді 2010р., а позивач звернувся до суду лише 06.02.2014р. пропустивши строк позовної давності в три роки (до листопада 2013), тому суд не може стягнути нараховану до зазначеного періоду суму боргу як таку, що заявлена поза межами позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial