Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова група ТАС» звернувся до Куп'янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів в сумі 37 653 грн. 79 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.11.2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Куп'янськ Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля NISSAN QASHQAI, державний номер [NUMBER], під керування [PERSON]. Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП внаслідок порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України, притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілю NISSAN QASHQAI, державний номер [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень, заподіяно матеріальні збитки у розмірі 75 307,58 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова Група "ТАС" згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/6422139 від 04.05.2017 року. На підставі заяви про страхове відшкодування від 28.11.2017 року та страхового акту №3412В/42/2018 від 05.02.2017 року на користь потерпілої особи було сплачено страхове відшкодування у розмірі 75307,58 грн. Регресна вимога, направлена відповідачу 16.03.2018 року, не виконана. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 липня 2018 року провадження по справі було відкрито. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Направлене на його адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], застраховано ПрАТ "Страхова Група "ТАС" згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/6422139 від 04.05.2017. Поліс обов'язкового страхування укладено з [PERSON], який є пенсіонером, на підставі чого застосовано до нього пільги щодо даного Полісу( зменшено розмір страхового платежу) (а. с. 9). 03.11.2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Куп'янськ Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля NISSAN QASHQAI, державний номер [NUMBER], під керування [PERSON], про що 04.11.2017 року було повідомлено ПрАТ "Страхова Група "ТАС". Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП внаслідок порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України, притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 6-8,10-18). За замовленням [PERSON] було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу NISSAN QASHQAI, державний номер [NUMBER], яка склала 86242,03 коп. (а. с. 20-38). За заявою [PERSON], ПрАТ "Страхова Група "ТАС" було визначено розмір виплат за шкоду майну і згідно платіжного доручення № 61262 від 19.02.2018 року, виплачено страхове відшкодування в сумі 75307 грн. 958коп. (а. с. 40-43). 16.03.2018 року на адресу [PERSON] була направлена регресна вимога щодо необхідності відшкодування страхової виплати в сумі 37653 грн. 79 коп. (а. с. 44-46). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму «страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва. Згідно з п. 1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховий поліс - це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, з метою виконання обов'язків, покладених Законом та іншими актами цивільного законодавства, страховик здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якої було пошкоджено внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія забезпеченого транспортного засобу, відповідальність якого була застрахована ПАТ «Страхової Групи «ТАС». Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що після виплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду з підставі, передбачених ст. 38 Закону. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результат порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961- IV (далі - Закон) розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - пенсіонер, учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надасться за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України. Відповідно до п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 11.07.2004 року №1961-ІУ якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту то особа; відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.11.2017 року, внаслідок чого завдано збитки власнику автомобіля NISSAN QASHQAI, державний номер [NUMBER], суд визнає відповідача особою, відповідальною за завдані збитки, та, враховуючи виплату страховиком, позивачем у справі, суми страхового відшкодування, вважає за необхідне вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 37653 грн. 79 коп. задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved