Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] хворіє на параноїдну шизофренію, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють сосбою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. За своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню. Заявник та заінтересована особа в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримали та просили її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти хворобливого стану просила відмовити в задоволенні заяви. Прокурор дану заяву також підтримала та не заперечувала проти ухвалення рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, думку прокурора, який погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до частини першої статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Положеннями частин першої, другої статті 340 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. За обставинами, викладеними в заяві лікара-психіатра комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" Скригунець Яни Володимирівни, громадянка [PERSON] , була госпіталізована [INFO] о 20 го. 35 хв. Після її огляду черговий лікар зробив висновок про необхідність її госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв`язку з встановленням у особи тяжкого психічного розгладу, внаслідок чого вона вчиняє, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосереню небезпеку для неї та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянки [PERSON] , які надійшли від сестри [PERSON] . У зв`язку з вищезазначеним, громадянка [PERSON] , була оглянута лікарем-психіатром Ганіною М.В. у приймальному відділенні о 20 год. 35 хв. 17.03.2020 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Згода громадянки [PERSON] на госпіталізацію не отримана у зв`язку з її відмовою від запропонованої госпіталізації. За змістом частин другої - третьої статті 16 Закону України "Про психіатричну допомогу", у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). Судом встановлено, що громадянка, [PERSON] , була оглянута комісією лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» у складі: заступника головного лікаря Маслянко О.В., завідуюго відділенням № 2 Дубчак Т.М. , виконуючого обов`язки завідуючого відділенням № 10 Скригунець Я.В . Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.03.2020 року, [PERSON] хворіє на параноїдну шизофренію. У висновку комісії лікарів-психіатрів зазначено, що необхідність госпіталізації пов`язана з погіршенням психічного стану: а саме: хвора поводить себе агресивно по відношенню до сестри та сусідів, ночами не спить, відмовляється від прийому ліків, багатослівна, розмовляє сама до себе, погрожує оточуючим фізичною розправою, пошкодила двері до квартири. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Тому, комісія лікарів-психіатрів вважає доцільним госпіталізувати, [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку(а.с. 4-5). В судовому засіданні лікар-психіатр підтримала висновки комісії та зазначила, що за психічним станом [PERSON] в період перебування вдома не приймала підтримуючу терапію. В судовому засіданні спостерігалось неясне, нелогічне мислення, на запитання відповідала не по суті. В зв`язку з тим, що хвора виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, [PERSON] потребує лікування, а тому її госпіталізація до психіатричного закладу в примусовому порядку є необхідною, так як іншими заходами її лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved