Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач обіймав посаду першого заступника голови правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках». 05 травня 2015 року позивача було звільнено з займаної посади відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з порушенням умов контракту. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки таке звільнення відбулося у період його тимчасової непрацездатності. Крім того, позивач було звільнено до проведення службового розслідування, без витребовування пояснень. Вина позивача у порушеннях, виявлених НБУ, документально не підтверджена. Незаконним звільненням позивача були порушенні трудові права останнього та завдано йому моральну шкоду, розмір якої ним оцінений у 10000 гривень. Посилаючись на положення Кодексу законів про працю України, позивач просить визнати незаконним звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», поновити його на посаді першого заступника голови правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» з 05 травня 2015 року, стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу зі період з 05 травня 2015 року по день поновлення на роботі у сумі 2857,13 грн. за кожен день вимушеного прогулу, стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов. Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх запереченнях на позов відповідач зазначив, що звільнення [PERSON] відбулося відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом. У такому разі звільнення допускається в період тимчасової непрацездатності особи та положення ч. 3 ст. 40 Кодексу не застосовуються. За умовами контракту та наказом голови правління банку до функціональних обов'язків позивача було, зокрема, віднесено вирішення питань роботи управління аналізу та контролю за ризиками. За рішенням комісії НБУ від 27 квітня 2015 року банк було обмежено у здійсненні операцій щодо розміщення коштів на кореспондентських рахунках в національній валюті в інших банках, розміщення коштів в інших банках шляхом надання кредитів та розміщення депозитів, придбання цінних паперів. Вказані обмеження пов'язані з порушенням відповідачем вимог п. 9 постанови НБУ від 18 грудня 2014 року № 820, що виявилося у перевищенні обсягу коштів, що перебувають у відповідача на рахунках 1600 та 1602 над залишком коштів на кореспондентському рахунку відповідача у Національному банку України на початок операційного дня. Таке перевищення було зафіксовано 01 та 09 квітня 2015 року. Щоденний моніторинг та контроль виконання нормативів, лімітів, встановлених НБУ, з використанням автоматизованої банківської системи «БАРС-Міленіум» є функцією відділу управління ризиками управління аналізу та контролю за ризиками, вирішення питань роботи якого віднесено до компетенції позивача. Вищевказані негативні наслідки у вигляді заходів впливу, вжитих НБУ по відношенню до банку, стали наслідком у тому числі неналежного виконання своїх функцій відділом управління ризиками, який був підпорядкований позивачу за функціональним розподілом обов'язків. Відповідно до п. 3.1.3 Контракту банк має право звільнити позивача у випадку одноразового грубого порушення законодавства та обов'язків, передбачених трудовим законодавством, контрактом, що спричинило негативні наслідки. Таким чином, на думку відповідача, звільнення [PERSON] із займаної посади відбулося з дотримання чинного законодавства України. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 31 січня 2014 року між ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» та [PERSON] було укладено трудовий договір (контракт), за умовами якого позивач, як перший заступник голови правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», обраний на цю посаду за рішенням Спостережної ради від 31 січня 2014 року на термін три роки, зобов'язався забезпечувати виконання покладених на Правління банку завдань та функцій, передбачених Статутом та Положенням про Правління банку, виконання своїх функціональних обов'язків, визначених головою Правління банку відповідно до наказу про розподіл обов'язків між членами Правління, тощо. (а.с. 28-31, т.І) Згідно п.2.2.4. контракту керівник зобов'язаний організовувати належне виконання структурними підрозділами, загальне (безпосереднє) керівництво якими здійснює Керівник, завдань та функцій, визначених відповідними положеннями про структурні підрозділи за наявності таких положень, з дотриманням вимог законодавства України, мети, предмету і цілей діяльності Банку, а також здійснювати контроль за їх виконанням. За умовами п. п. 3.1.2, 3.1.3 контракту банк має право вимагати від керівника звіту про його дії, якщо останній допустив невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків, визначених цим контрактом, має право звільнити керівника, у випадку порушень останнім законодавства, умов контракту, а також у випадках одноразового грубого порушення законодавства чи обов'язків, передбачених трудовим законодавством, умовами цього контракту, що спричинило негативні наслідки, а також систематичного невиконання без поважних причин покладених на керівника обов'язків, згідно з п. 2.2. цього контракту. Відповідно до п. 6.2. контракту цей контракт припиняється, зокрема, з ініціативи Спостережної ради до закінчення строку дії контракту лише у випадках звільнення керівника з підстав, визначених цим контрактом. Контракт укладений в письмовій формі, підписаний обома сторонами. Відповідно до наказу в.о. голови Правління ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» [PERSON] від 05 травня 2015 року № 13-3/04/20-2к, [PERSON] звільнено 05 травня 2015 року з посади першого заступника голови Правління з підстави, передбаченої п. 3.1.3. контракту від 31 січня 2014 року, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видачі наказу зазначено протокол № 3 рішення Спостережної ради від 30 квітня 2015 року, контракт від 31 січня 2014 року. (а.с. 10) У відповідності до положень ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Зі приписами ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні контракту. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Статтею 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є угода сторін; закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; підстави, передбачені контрактом, тощо. Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Як убачається з матеріалів справи, позивач був обраний на посаду першого заступника голови правління банку відповідача, у зв'язку з чим з [PERSON] був укладений контракт. Умови контракту містять загальні положення щодо функціональних обов'язків позивача, а саме: організація належного виконання структурними підрозділами, загальне (безпосереднє) керівництво якими здійснює позивач, завдань та функцій, визначених відповідними положеннями про структурні підрозділи за наявності таких положень, з дотриманням вимог законодавства України, мети, предмету і цілей діяльності Банку, а також здійснювати контроль за їх виконанням, тощо. Згідно з наказом голови Правління ПАТ «Розрахунковий центр» [PERSON] від 28 листопада 2014 року № 01-1/01/53-4 на позивача [PERSON]було покладено обов'язки з організації роботи управління аналізу та контролю за ризиками, управління справами, відділу економічного аналізу та контролю за бюджетом. Положенням про відділ управління ризиками управління аналізу та контролю за ризиками ПАТ «Розрахунковий центр», затвердженим рішенням Правління банку від 22 липня 20014 року № 35, встановлено, що відповідач здійснює координацію діяльності відділу. Начальник відділу управління ризиками здійснює управління діяльністю відділу та безпосередньо підпорядковується начальнику управління аналізу та контролю за ризиками банку. Серед функцій відділу зазначено підготовка та надання висновків щодо проведення кредитних операцій, розрахунок та подання Кредитному комітету банку інформації щодо фінансового стану та лімітів на банки-контрагенти, щоденний моніторинг та контроль виконання нормативів, лімітів, встановлених НБУ, з використанням автоматизованої банківської системи «БАРС-Міленіум», тощо. Відповідач у своїх запереченнях посилається на те, що позивача було звільнено за одноразове грубе порушення обов'язків, передбачених контрактом, що призвело до негативних наслідків, така підстава для припинення контракту передбачена п. 3.1.3 контракту. Під час розгляду справи представники відповідача також послалися на систематичне невиконання [PERSON] своїх обов'язків, що також є підставою для припинення контракту згідно з п. 3.1.3 контракту. Постановою Правління НБУ від 18 грудня 2014 року № 820 внесені зміни до порядку формування та зберігання обов'язкових резервів. Згідно з п. 9 вказаної постанови Правління НБУ, в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, залишок коштів на кореспондентському рахунку ПАТ "РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР З ОБСЛУГОВУВАННЯ ДОГОВОРІВ НА ФІНАНСОВИХ РИНКАХ" в Національному банку України на початок операційного дня має бути в розмірі, не меншому, ніж загальний обсяг коштів, які перебувають у нього на рахунках 1600 "Кореспондентські рахунки банків" та 1602 "Кошти в розрахунках інших банків". За приписами пункту 7 зазначеної Постанови встановлено граничну кількість випадків недотримання банками щоденних залишків обов'язкових резервів на кореспондентському рахунку протягом трьох періодів утримання поспіль - 10 разів. За рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 27 квітня 2015 року № 180 встановлено порушення ПАТ «Розрахунковий центр» вимог п. 9 постанови Правління НБУ від 18 грудня 2014 року № 820 у частині перевищення обсягу коштів, які перебувають у відповідача на рахунках 1600 "Кореспондентські рахунки банків" та 1602 "Кошти в розрахунках інших банків", над залишком коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Розрахунковий центр» в НБУ на початок операційного дня. Вказані порушення відбулися 01 та 09 квітня 2015 року. За встановлених обставин, комісія НБУ вирішила обмежити здійснення ПАТ «Розрахунковий центр» операцій щодо розміщення коштів на кореспондентських рахунках в національній валюті в інших банках, розміщення коштів в інших банках шляхом надання кредитів, розміщення депозитів, придбання цінних паперів. 27 квітня 2015 року відбулося позачергове засідання Спостережної ради ПАТ «Розрахунковий центр», на якому прийнято рішення про відсторонення від роботи Голови та членів Правління банку. Доповідач з цього питання повідомив Спостережну раду банку про те, що Департаментом банківського нагляду НБУ встановлені порушення банком вимог п. 9 постанови Правління НБУ від 18 грудня 2014 року № 820, також у доповідній записці департаменту відображено факт ризикової діяльності ПАТ «Український професійний банк» із залученням кредитних коштів від ПАТ «Розрахунковий центр». На підставі розпорядження Національного банку України від 28 квітня 2015 року № 203-р була проведена з 28 до 30 квітня 2015 року позапланова інспекційна перевірка ПАТ «Розрахунковий центр» за період з 01 квітня до 28 квітня 2015 року. За результатами такої перевірки складена довідка Національного банку України від 30 квітня 2015 року, з якої вбачається наступне. Найбільш активно протягом періоду інспектування на міжбанківському ринку банк розміщував кошти у ПАТ «УПБ». Крім того, опосередковане кредитування здійснювалося відповідачем шляхом надання кредитів групі з 10 банків, які у свою чергу надавали кредити ПАТ «УПБ», вказані операції проводилися щоденно. Обсяг операцій з ПАТ «УПБ» перевищував ліміт повноважень посадової особи, що надавала розпорядження на їх проведення (підписант). Таким підписантом є [PERSON], яку Головою Правління банку у межах ліміту своїх повноважень (до 10% вартості активів, що на 2015 рік становить 106 млн. грн.) відповідною довіреністю уповноважено укладати договори на проведення операцій з іншими банками. Вказані схеми опосередкованого кредитування є одним із механізмів, що використовувались відповідачем для приховування реального кредитного ризику на одного контрагента. Кредитним комітетом встановлені ліміти на проведення активних операцій на міжбанківському ринку для 33 банків-кореспондентів. Усім банкам встановлені ліміти за строковими операціями у сумі, що не перевищує максимально допустимий для банку розмір кредитного ризику на одного контрагента - до 53500 тис. грн. та лише трьом банкам встановлені ліміти розміщення банком коштів на кореспондентських рахунках , відкритих у ПАТ «Укрексімбанк» у сумі 53500 тис. грн., у ПУАТ «Фідобанк» - 300000 тис. грн., у ПАТ «УПБ» - 250000 тис. грн. Значний кредитний ризик негативно вплинув на стан ліквідності банку. Обсяг операцій, які проводилися відповідачем з ПАТ «УПБ», перевищував ліміт повноважень Голови Правління Банку на вчинення правочинів, однак їх погодження Спостережною Радою не проводилося. На вчинення правочинів Головою Правління банку були видані довіреності на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с. 107-119 т.І) 30 квітня 2015 року відбулося засідання Спостережної Ради ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», в результаті якого складено протокол № 3. Зокрема, на засіданні Спостережної Ради вирішувалося питання про припинення повноважень голови та членів Правління банку, було також вирішено припинити повноваження та звільнити [PERSON] з займаної посади. Причиною припинення повноважень та звільнення позивача вказано порушення вимог п. 9 постанови Правління НБУ від 18 грудня 2014 року № 820 «Про зміну порядку формування та зберігання обов'язкових резервів» в частині перевищення обсягу коштів, які перебувають у відповідача на рахунках 1600 «Кореспондентські рахунки банків» та 1602 «Кошти в розрахунках інших банків» над залишком коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» в НБУ на початок операційного дня. Встановлене порушення було здійснено неодноразово та зафіксовано Національним банком України станом на 01 та 09 квітня 2015 року. Зазначені порушення спричинили негативні наслідки для банку у вигляді застосування НБУ заходів впливу шляхом окремих видів здійснюваних банком операцій, зокрема, кредитних операцій на міжбанківському ринку, згідно з рішенням Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 27 квітня 2015 року № 180. (а.с. 62-67 т.І) 05 травня 2015 року за підписом в.о. Голови Правління [PERSON] видано наказ про звільнення [PERSON] з підстави, передбаченої п. 3.1.3. контракту від 31 січня 2014 року відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 10, т.І) На підставі наказу в.о. Голови Правління [PERSON] від 08 травня 2015 року призначено комісію для проведення службового розслідування, за результатом якого складено акт, датований 29 травня 2015 року. Комісією з розслідування встановлено порушення законодавства та статуту відповідача щодо повноважень посадових осіб та порядку прийняття рішень про вчинення значних правочинів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON].), порушення встановлених лімітів на банки-контрагенти ([PERSON], [PERSON], [PERSON].), порушення внутрішніх документів банку щодо організації порядку укладення угод та виконання міжбанківських операцій ([PERSON], [PERSON].). Крім того, комісією встановлена неналежна якість управління кредитним ризиком, а саме: неадекватне визначення кредитного ризику, неврахування при розрахунках лімітів оцінки фінансового стану банку-контрагента та його кредитоспроможності і, як наслідок, невідповідність встановлених лімітів граничним значенням кредитного ризику, розрахованим відповідно до вимог законодавства та внутрішніх документів банку; допущення надмірної концентрації кредитного ризику на одного контрагента; відсутність контролю за дотриманням лімітів при виконанні міжбанківських операцій; надання неповної/недостовірної інформації щодо розрахованих розмірів лімітів на засідання кредитного комітету банку. Вказані порушення допущені [PERSON] та Ковач А.П. - начальником управління аналізу та контролю за ризиками. (а.с. 47-48 т.І) За наведених обставин, судом встановлено, що у січні 2014 року між сторонами виникли трудові правовідносини на підставі укладеного контракту. Позивач був обраний на посаду першого заступника Голова Правління банку відповідно до рішення Спостережної Ради ПАТ «Розрахунковий центр». Відповідно до наказу Голови Правління банку від 28 листопада 2014 року на позивача було покладено обов'язки з організації роботи управління аналізу та контролю за ризиками. У квітні 2015 року Департаментом банківського нагляду НБУ було виявлено порушення п. 9 постанови Правління НБУ від 18 грудня 2014 року № 820 в частині перевищення обсягу коштів, які перебувають у відповідача на рахунках 1600 "Кореспондентські рахунки банків" та 1602 "Кошти в розрахунках інших банків", над залишком коштів на кореспондентському рахунку ПАТ «Розрахунковий центр» в НБУ на початок операційного дня. Вказані порушення встановлені 01 та 09 квітня 2015 року. Також Департаментом встановлені факти ризикової діяльності ПАТ «Український професійний банк» з залученням кредитних коштів від ПАТ «Розрахунковий центр». Зазначені обставини стали причиною для прийняття Спостережною радою банку рішення про відсторонення від роботи, припинення повноважень та звільнення позивача із займаної посади. За своєю суттю, порушення посадовими особами банку вимог п. 9 постанови Правління НБУ від 18 грудня 2014 року № 820 не можуть бути віднесені до одноразового грубого порушення умов Контракту, що спричинило негативні наслідки, оскільки встановлені факти недотримання нормативів НБУ не мали разового характеру, було зафіксовано два таких порушення. Крім того, вказаною постановою Правління НБУ у пункті 7 встановлено граничну кількість випадків недотримання банками щоденних залишків обов'язкових резервів на кореспондентському рахунку у розмірі 10 разів протягом трьох періодів утримання поспіль. Згідно з довідкою НБУ від 30 квітня 2015 року інспекційною комісією протягом квітня 2015 року у ПАТ «Розрахунковий центр» встановлено приховування реального кредитного ризику на одного контрагента шляхом кредитування та опосередкованого кредитування ПАТ «УПБ». У довідці вказано, що операції, які проводилися між відповідачем та ПАТ «УПБ», у своєму загальному обсягу здійснені з перевищенням ліміту повноважень, наданих Голові Правління банку, тощо. Обставини, що мали місце 01 та 09 квітня 2015 року, у вказаній довідці інспекційної комісії не висвітлені, а також не встановлено порушень нормативів НБУ, вимог Статуту банку, рішень Спостережної ради банку з боку [PERSON] Під час розгляду справи судом було з'ясовано, що позивач не приймав участі у засіданнях Кредитного комітету банку при прийнятті рішень щодо кредитування ПАТ «УПБ» або інших банків, до складу Кредитного комітету банку [PERSON] не входив, не був уповноваженою особою на укладення кредитних договорів від імені банку. Такі обставини представниками відповідача не заперечувалися. Крім того, відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що за своїми функціональними обов'язками [PERSON] мав можливість відслідковувати напрямки спрямування кредитних коштів, отриманих від відповідача банками-контрагентами, зокрема, вжити заходів щодо попередження виникнення ризиків внаслідок діяльності ПАТ «УПБ» із залученням кредитних коштів ПАТ «Розрахунковий центр». На час прийняття рішення про звільнення [PERSON] жодних пояснень від останнього не витребовувалося. Результати службового розслідування, проведеного у період з 08 по 29 травня 2015 року, не можуть у даному випадку мати доказове значення правомірності звільнення позивача з займаної посади, оскільки факти були встановлені комісією вже після видання наказу про звільнення позивача та отримання ним трудової книжки. Незважаючи на це, обставини, за яких відбулося порушення нормативів НБУ 01 та 09 квітня 2015 року, в акті службового розслідування не висвітлені, перелік осіб, винних у вчиненні таких порушень, не визначений. Порушення встановлених лімітів на банки-контрагенти допущені особами, які не підпорядковувалися позивачу за посадою. Щодо неналежної якості управління кредитним ризиком, здійснення управління яким входило до компетенції позивача, комісія з розслідування обмежилася критичними зауваженнями, які носять загальний характер, конкретні обставини, які б свідчили про порушення [PERSON] своїх функціональних обов'язків, умов контракту або нормативів НБУ не встановлені. У тексті наказу про звільнення позивача з роботи не зазначено конкретного порушення [PERSON] умов контракту, його посадових обов'язків, вимог законодавства України, що були вчинені останнім. Довідкою інспекційної комісії, а також актом про проведення службового розслідування, не дивлячись на те, що таке розслідування було проведено після звільнення позивача, не встановлено вини [PERSON] у виявлених порушеннях в діяльності банку. Разом з тим, суд не може погодитися з твердженнями позивача та його представника щодо неможливості звільнення [PERSON] в період його тимчасової непрацездатності та перебування на лікарняному. Між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст. 40, ст. ст. 147, 149, 186-1 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються. За таких обставин, суд доходить висновку про визнання незаконним звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр» з 05 травня 2015 року та про поновлення позивача на вказаній посаді. У відповідності до положень ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді першого заступника голови правління ПАТ «Розрахунковий центр». За приписами ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (надалі - Порядок). Згідно з п. п. 2, 3 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунків у сумі 2857,13 грн. за кожний день, однак вказані розрахунки не відповідають вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати. Відтак, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] становить 2 431 417,63 грн. без виключення сум відрахування на податки та інші обов'язкові платежі. Вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрат нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Незаконним звільненням із займаної посади за порушення умов контракту [PERSON] були завдані моральні страждання, ним втрачені нормальні життєві зв'язки, принижено гідність та честь позивача, підірвано його ділову репутацію, що виразилося у неможливості влаштуватися на роботу в іншу банківську установу. Наведене в цілому вимагає від позивача значних додаткових зусиль для організації свого життя, а тому враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] у сумі 2000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача судовий збір у загальному розмірі 3946,32 грн. в дохід держави.

Outcome: partial