Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що з серпня місяця 2007 року по 08 жовтня 2015 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Від сумісного проживання з відповідачем у них народився [INFO] року син [PERSON], батьківство відносно якого відповідач визнав у порядку, визначеному частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України. Після припинення сімейних відносин з відповідачем і до нинішнього часу дитина проживає постійно з нею і перебуває на повному її утриманні.Відповідач не допомагає їй в матеріальному утриманні малолітнього сина, не цікавиться про його належне, повноцінне забезпечення, домовитися з ним про способи виконання цих батьківських обов'язків їй не вдається. Відповідач тривалий час офіційно не працює, але має стабільні неофіційні заробітки, є працездатним, має задовільний стан здоров'я, будь-яких підстав для звільнення його як батька від обов'язку утримувати дітей не має. Дитина хворіє, знаходиться на денному обліку по захворюванню: "Міопія середнього ступеню. Функціональна кардіопатія", що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягувати з [PERSON], на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 727,00 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення цього позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами викладеними в позові, просить їх задовільнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зазначили, що відповідач згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 460 грн. на утримання сина [PERSON], поскільки він не працює і на його утриманні є ще одна дитина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: з'ясовано, що сторони з серпня місяця 2007 року по 08 жовтня 2015 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання у них народився [INFO] року син [PERSON], батьківство відносно якого відповідач визнав у порядку, визначеному частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України. Після припинення сімейних відносин з відповідачем і до нинішнього часу дитина проживає постійно з позивачем і перебуває на повному її утриманні. Відповідач не допомагає в матеріальному утриманні малолітнього сина, офіційно не працює, але має стабільні неофіційні заробітки, є працездатним, має задовільний стан здоров'я, будь-яких підстав для звільнення його як батька від обов'язку утримувати дітей не має. Дитина хворіє, знаходиться на "Д" обліку по захворюванню: "Міопія середнього ступеню. Функціональна кардіопатія". Згідно довідки Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 28.10.2015 року № 01-26-343 дитина син [PERSON] [INFO] проживає з матірю [PERSON]. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліменти, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, проте, зважаючи на ті обставини, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, даний факт підтверджений позивачем, не має постійної роботи, але має стабільні неофіційні заробітки, син [PERSON] хворіє і перебуває на обліку, тому позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 460,00 ( чотириста шістьдесят гривень), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 180-184 СК України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року,

Outcome: approved