Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі по тексту - ПАТ "Державний ощадний банк України"), від імені якого діє філія - Волинське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 жовтня 2014 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений договір № 412223 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (далі - Договір), згідно якого банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки в межах витратного ліміту. Відповідно до умов Договору банком, відповідачу було відкрито поточний рахунок в гривні України на умовах тарифного пакету "Стандартний", тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. З виписки по картковому рахунку [NUMBER], належного відповідачу, слідує, що 22 жовтня 2014 року нею була здійснена операція по видачі готівки через ATM BLR BREST RKC-1 BR.OBL.UPR.BAPB 806420 на суму 4000000,00 BYR. 23 жовтня 2014 року від платіжної системи VISA на адресу банку надійшов файл клірингу, відповідно до якого виставлена сума до списання з рахунку клієнта в еквіваленті 374,54 USD. На підставі даної інформації банком 23 жовтня 2014 року здійснена конвертація суми, яка виставлена платіжною системою, у гривні України за курсом 13,67 грн. за один долар США. В результаті конвертації утворилась сума до списання з рахунку позичальника в розмірі 5119,83 грн. Крім вказаної суми, банком списана комісія за конвертацію в сумі 51,20 грн. (п.1.5. Тарифів (1%)) та сума 76,80 грн. за отримання готівки в мережі закордонних банків та банкоматів (п. 2.2. Тарифів (1,5% мін. 30 грн.)). Враховуючи вимогу платіжної системи та умови договору, з рахунку позивача була списана сума 5247,83 грн. (5119,83+51,20+76,80=5247,83). Аналогічне списання відбулося по інших здійснених операціях відповідача. Після здійснення конвертації валюти на запит іноземного банку наявних грошових коштів на рахунку відповідача було недостатньо для списання виставлених сум, внаслідок чого утворився несанкціонований овердрафт в сумі 1214,97 грн. [PERSON] неодноразово надсилались вимоги про погашення заборгованості, проте вони залишені без задоволення. Станом на 27 вересня 2017 року, заборгованість за несанкціонованим овердрафтом відповідачем не повернуто, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 6019,20 грн., з них: 1214,97 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 1436,51 грн. - заборгованість за процентами; 1980,05 грн. - пеня; 161,35 грн. - загальна сума 3% річних; 1226,32 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Покликаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №412223 від 09 жовтня 2014 року в сумі 6019 грн. 20 коп., в тому числі: 1214,97 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 1436,51 грн. - заборгованість за процентами; 1980,05 грн. - пеня; 161,35 грн. - загальна сума 3% річних; 1226,32 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, подав письмове заперечення проти позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1066, ч. 1 ст. 1067 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Судом встановлено, що 08.10.2014 року відповідачем [PERSON] підписано та подано банку заяву - анкету на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки типу Master Card Elektronic (Unembossed). Підписанням даної заяви відповідач засвідчила, що ознайомилась з Правилами користування банківськими платіжними картками і згідна їх виконувати. Того ж дня між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] 08.10.2014 року був укладений кредитний Договір № 412223 - про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, з п. 1.1.1. якого слідує, що банком [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні України на умовах тарифного пакету "Стандартний", Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять відповідачу та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. Відповідно до п. 1.3. Договору, відповідач зобов'язалась здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому тарифами. Згідно п. 1.4. Договору, підписанням даного Договору, відповідач погодилась з тим, що перелік видів послуг, що надаються банком, та їх вартість визначені Тарифами. Додатком № 1 до Договору № 412223 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 08 жовтня 2014 року передбачено Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відкритого за пакетом "Стандартний", з якими відповідач ознайомлена та згодна, що стверджується її підписом під даним Додатком № 1 від 08.10.2014 року. Згідно із п. 2.16.2 Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ "Ощадбанк", у разі, якщо валюта розрахунку з використанням картки є відмінною від долара США, євро, російського рубля або гривні і така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку, банк здійснює списання суми, на яку здійснюється операція у валюті рахунку в сумі, що еквівалентна сумі, на яку здійснюється операція. Сума до списання виставляється платіжною системою у валюті долара США, євро або російського рубля та перераховується банком у валюту ведення рахунку за курсом, встановленим банком на день списання. З п. 1.7. Договору слідує, що відповідач доручає банку в порядку договірного списання списувати з рахунку (в тому числі, за рахунок незнижувального залишку) вартість послуг, що наведені в тарифах, у випадку користування держателями цими послугами (в тому числі,у разі користуванням системами WEB-банкінг "Ощад 24/7" та/або Mobile - банкінг "Ощад 24/7"); нараховані проценти за кредитом/несанкціонованим овердрафтом; кредит/ несанкціонований овердрафт; курсові різниці за операціями у валюті, що є відмінною від валюти рахунку; платежі, які пред'явлені міжнародними платіжними системами на підставі платіжних повідомлень еквайрів; помилково зараховані на рахунок платежі: суми пені за договором, а також іншими договорами, що укладені між відповідачем та банком. Банк є отримувачем коштів по вказаному договірному списанню. Відповідач доручає, а банк зобов'язується проводити інші договірні списання коштів у сумі, строки та у порядку, визначеному правилами та тарифами. Пунктом 1.10. Договору передбачено, що банк має право вимагати від [PERSON] відшкодування всіх витрат, в тому числі, процентів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору та правил; повернути органам Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України або органам Пенсійного фонду України або органам Міністерства праці та соціальної політики України за їх письмовими розпорядженнями відповідні суми страхових виплат, пенсій та грошової допомоги разом з нарахованими на ці суми відсотками, зараховані на рахунок, починаючи з місяця, наступного за місяцем припинення цивільної правоздатності відповідача. Повернення здійснюється за умови наявності цих сум на рахунку. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [NUMBER], належного відповідачу, 22 жовтня 2014 року нею була здійснена операція по видачі готівки через ATM BLR BREST RKC-1 BR.OBL.UPR.BAPB 806420 на суму 4000000,00 BYR. 23 жовтня 2014 року від платіжної системи VISA на адресу банку надійшов файл клірингу, відповідно до якого виставлена сума до списання з рахунку клієнта в еквіваленті 374,54 USD. На підставі даної інформації банком 23 жовтня 2014 року здійснена конвертація суми яка виставлена платіжною системою, у гривні України за курсом 13,67 грн. за один долар США. В результаті конвертації утворилась сума до списання з рахунку позичальника в розмірі 5119,83 грн. Крім вказаної суми, банком списана комісія за конвертацію в сумі 51,20 грн. (п.1.5. Тарифів (1%)) та сума 76,80 грн. за отримання готівки в мережі закордонних банків та банкоматів (п. 2.2. Тарифів (1,5% мін. 30 грн.)). Враховуючи вимогу платіжної системи та умови договору з рахунку позивача була списана сума 5247,83 грн. (5119,83+51,20+76,80=5247,83). Судом встановлено, що аналогічне списання відбулося по інших здійснених операціях відповідача, та оскільки наявних грошових коштів на рахунку відповідача було недостатньо для списання виставлених сум, утворився несанкціонований овердрафт в сумі 1214,97 грн. Виникнення зазначеного Овердрафту (кредиту) на рахунку відповідача пояснюється тим, що конвертація валюти та списання грошових коштів при проведенні операцій з карткою за межами України в залежності від країни, в якій проводиться операція, валюти карткового рахунку, правил платіжної системи, до якої належить картка, здійснюється у два етапи. На першому етапі у день проведення операції на картковому рахунку блокується сума у валюті карткового рахунка, сума у валюті конвертується у розрахункову валюту платіжної системи, в якій банк веде розрахунки з відповідною платіжною системою. На другому етапі протягом кількох днів після проведення такої операції проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунка за правилами міжнародної платіжної системи Visa чи Master Card по комерційному курсу банку, діючому на день списання грошових коштів. Отже у зв'язку із затримкою в часі між блокуванням суми на рахунку та її фактичним списанням при коливанні валютного курсу, може виникнути різниця між заблокованою сумою та фактично списаною, що і сталося у даному випадку. Представник відповідача в судовому засіданні стверджував про те, що курс долара США до української гривні на день списання коштів з рахунку відповідача становив 13,02 грн. за 1 долар США, а не 13,67 грн. за 1 долар США, який використано банком при списанні коштів, а тому в даному випадку від'ємний залишок (овердрафт) відсутній. Суд відхиляє такі доводи представника відповідача, оскільки курс валют, що встановлені АТ "Ощадбанк" при розрахунку платіжними картками, є відмінним від офіційного курсу. Зазначене підтверджується скріншотами з офіційного сайту АТ "Ощадбанк" та п. 2.16 Правил здійснення операцій за рахунками фізичним особам у АТ "Ощадбанк". Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за несанкціонованим овердрафтом в сумі 1214,97 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. В частині стягнення процентів та пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення процентів, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ні умовами Договору, ні Додатком № 1 до Договору, яким передбачені Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, не передбачено нарахування пені та розміру процентної ставки, яка могла б бути застосована для нарахування процентів у випадку виникнення у клієнта несанкціонованого овердрафту. П 1.4 вказаних Тарифів нарахування процентів за несанкціонований овердрафт (річних) здійснюється згідно рішення кредитного комітету. До матеріалів справи банком не додано такого рішення кредитного комітету. Додані до матеріалів справи банком Тарифи за обслуговування поточного рахунку з використанням корпоративної платіжної картки, якими передбачено процентну ставку 40% за несанкціонований овердрафт, не є належним та допустимим доказом, оскільки не підписані відповідачем і стосуються інших видів платіжних карток, ніж та, яку видано відповідачу (Master Card Elektronic (Unembossed), і тому ці Тарифи для обчислення розміру процентів, пені не підлягають застосуванню до даного випадку. У розрахунку заборгованості за несанкціонованим овердрафтом та процентами не зазначено розміру процентів (%) річних, колонка "Ставка кредитування, % річних" не заповнена. Отже, сума нарахованих банком пені та процентів не підтверджена доказами і до стягнення не підлягає. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат банку, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). В Договорі не зазначено строк, протягом якого необхідно повернути суму несанкціонованого овердрафту в разі його виникнення у клієнта. Разом з тим, відповідно до п. 1 додатку до договору № 412279 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, [PERSON] було видано платіжну карту з терміном дії до 3 років з 08.10.2014 року. Відповідно до інформаційної довідки позивача від 27.09.2017 року, платіжну картку було видано відповідачу на строк з 08.10.2014 року по 30.09.2015 року. Тобто строк дії картки закінчився 30.09.2015 року, а відповідно, закінчився і строк дії договору. Згідно із п. 7.10.3 Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ "Ощадбанк", клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі в разі закінчення строку дії платіжної картки та непродовження її дії на новий строк. Прострочення виконання грошового зобов'язання боржника почалось на другий день після закінчення строку дії картки, а саме з 01.10.2015 року. А тому, 3 % річних та інфляційні втрати слід нараховувати з 01.10.2015 року по день подання позовної заяви у поштову установу, тобто до 10.10.2017 року, виходячи із суми 1214,97 грн. Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий банком, не може бути взятий до уваги судом, оскільки невірно зазначено період прострочення, та сума, на яку нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Крім того, так як в частині стягнення процентів позов до задоволення не підлягає, то 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів не можуть бути нараховані. З [PERSON] слід стягнути 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.10.2015 року по 10.10.2017 року, виходячи із встановленої судом суми несанкціонованого овердрафту 1214,97 грн., що становить: 73,80 грн. - 3% річних та 308,97 грн. інфляційних втрат. Для розрахунку 3% річних застосовується формула: 3% річних = сума боргу х процентна ставка : 365 днів х кількість днів прострочення. Отже, 3% річних = 1214,97 х 3%: 365 х 739 (кількість днів прострочення) = 73,80 грн. Для нарахування інфляційних втрат банку за період з 01.10.2015 року по 10.10.2017 року використовується формула: інфляційні нарахування = сума боргу х індекс інфляції - сума боргу, де індекс інфляції = добутку щомісячних індексів за період прострочення (індекс інфляції = 98,70% х 102,00% х 100,70% х 100,90% х 99,60% х 101,00% х 103,50% х 100,10% х 99,80% х 99,90% х 99,70% х 101,80% х 102,80% х 101,80% х 100,90% х 101,10% х 101,00% х 101,80% х 100,90% х 101,30% х 101,60% х 100,20% х 99,90% х 102,0% х 101,2% = 125,43%. Отже, інфляційні нарахування = 1214,97 х 125,43% - 1214,97 = 308,97 грн. Решта доводів учасників справи не спростовують зазначених вище висновків суду, а тому суд відхиляє їх, як безпідставні. За таких обставин, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 1597,74 грн., з яких: 1214,97 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 73,80 грн. - загальна сума 3% річних; 308,97 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 424,64 грн., понесених судових витрат по справі (позов задоволено на 26,54%).

Outcome: partial