Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звенувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставу своїх вимог спирається на те, що 8 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", та громадянкою України [PERSON] було укладено кредитний договір № 354411/2263/0064-8. За умовами кредитного договору кредитор надав відповідачу кредит в сумі 60 000 грн. 00 коп. строком на 120 місяців з кінцевим строком погашення 08.04.2018 року. Процентна ставка за умовами п. 1.2.1. кредитного договору становила 16,50 % річних. Для забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором 08.04.2008 року між кредитором та відповідачем було укладено договір іпотеки № 354411/2263/0064-8/і. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 69,00 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить відповідачу на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу [PERSON] 09 лютого 2008 року за реєстром № 501. Згідно п. 1.2. договору іпотеки заставна вартість Предмету іпотеки становить 90 000 (дев'яносто тисяч) гривень 00 коп. Згідно з п. 7.1. кредитного договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредиту щомісячно ануїтетними платежами. В зв'язку з цим кредитором на адресу відповідача було надіслано лист з вимогою погашення суми заборгованості (лист вих. № 76 від 14.01.2014 р.). Крім того з відповідачем неодноразово проводилися бесіди як в телефонному режимі, так і при безпосередньому спілкуванні. Однак до теперішнього часу листи залишені без відповіді, а вимоги без задоволення. У відповідності до п. 16.3. кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. У відповідності до п. 9.1. кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за кредитним договором. За умовами п. 5.4. договору іпотеки та ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться в тому числі, але не виключно за рішенням суду у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст. 41 ЗУ "Про іпотеку" реалізація предмету іпотеки за рішенням суду може проводитися, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. При цьому за умовами ст. 43 ЗУ "Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Можливість встановлення початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки узгоджена сторонами в п. 5.5.2. договору іпотеки та необхідна для можливості залучення в подальшому до торгів якнаймога більшої кількості потенційних покупців та продажу предмету іпотеки за найвищою ціною. Відтак це дозволить повністю погасити або максимально зменшити існуючу заборгованість відповідача. Станом на 13.01.2014 р. загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити відповідачу становить 74 330,68 грн., з яких: поточний залишок за кредитом - 37 966,45 грн.; сума нарахованих відсотків за кредитом - 7 204,33 грн.; нарахована пеня за прострочені платежі - 29 159,90 грн. Відповідно до умов статуту ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (зареєстрованого Національним банком України 27 березня 1992 року, реєстраційний № 94, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 27.05.2010 р.) Відкрите акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 14 жовтня 2009 року змінив назву на публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль". Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов'язками відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в зв'язку з чим позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні змінив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 354411/2263/0064-8 від 08.04.2008 р в сумі 66 055 грн. 50 коп., з яких: поточний залишок за кредитом - 36 853,92 грн., сума нарахованих відсотків за кредитом - 334,33 грн. нарахована пеня за прострочені платежі - 28 867,25 грн., та підтримав дані позовні вимоги. Відповідачка в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 8 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", та громадянкою України [PERSON], було укладено кредитний договір № 354411/2263/0064-8. За умовами кредитного договору кредитор надав відповідачу кредит в сумі 60 000 грн. 00 коп. строком на 120 місяців з кінцевим строком погашення 08.04.2018 року. Процентна ставка за умовами п. 1.2.1. кредитного договору становила 16,50 % річних. Для забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором 08.04.2008 року між кредитором та відповідачем було укладено договір іпотеки № 354411/2263/0064-8/і. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 69,00 кв.м., житловою площею 47,7 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить відповідачу на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу [PERSON] 09 лютого 2008 року за реєстром № 501. Згідно п. 1.2. договору іпотеки заставна вартість Предмету іпотеки становить 90 000 (дев'яносто тисяч) гривень 00 коп. Згідно з п. 7.1. кредитного договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредиту щомісячно ануїтетними платежами. В зв'язку з цим кредитором на адресу відповідача було надіслано лист з вимогою погашення суми заборгованості (лист вих. № 76 від 14.01.2014 р.). Крім того з відповідачем неодноразово проводилися бесіди як в телефонному режимі, так і при безпосередньому спілкуванні. Однак до теперішнього часу листи залишені без відповіді, а вимоги без задоволення. У відповідності до п. 16.3. кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. У відповідності до п. 9.1. кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за кредитним договором. За умовами п. 5.4. договору іпотеки та ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться в тому числі, але не виключно за рішенням суду у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст. 41 ЗУ "Про іпотеку" реалізація предмету іпотеки за рішенням суду може проводитися, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. При цьому за умовами ст. 43 ЗУ "Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Можливість встановлення початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки узгоджена сторонами в п. 5.5.2. договору іпотеки та необхідна для можливості залучення в подальшому до торгів якнаймога більшої кількості потенційних покупців та продажу предмету іпотеки за найвищою ціною. Відтак це дозволить повністю погасити або максимально зменшити існуючу заборгованість відповідача. За час розгляду справи в суді відповідачка частково сплатила існуючу заборгованість, в зв'язку з чим станом на 28.02.2014 р. сума заборгованості, яку необхідно сплатити відповідачці змінилася та становить 66 055 грн. 50 коп., з яких: поточний залишок за кредитом - 36 853,92 грн., сума нарахованих відсотків за кредитом - 334,33 грн. нарахована пеня за прострочені платежі - 28 867,25 грн. Відповідно до умов статуту ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (зареєстрованого Національним банком України 27 березня 1992 року, реєстраційний № 94, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 27.05.2010 р.) Відкрите акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 14 жовтня 2009 року змінив назву на публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль". Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов'язками відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль. Відповідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved