Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Суворовський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. З урахуванням збільшення позовних вимог [PERSON] просить суд: - Виключити відомості про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , виданого Суворовським районним у м. Одесі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, 13.06.2019 за №1596. - Зобов`язати Суворовський районний у м. Одесі відділ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 1596 від 13.06.2019 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , виданого Суворовським районним у м. Одесі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, а саме: виключити з актового запису відомості про батька - [PERSON] , батьком дитини записати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , прізвище дитини змінити з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по-батькові дитину записати " [PERSON] " замість " [PERSON] " та видати нове свідоцтво про народження. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилалась на наступне. 10.03.2018 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Зміївського районного суду Харківський області від 06.03.2019 було розірвано укладений шлюб. З липня місяця 2018 року позивач та відповідач не проживали однією сім`єю, однак перебували в зареєстрованому шлюбі. У серпні місяці 2018 року позивач познайомилася з [PERSON] , з яким вони з серпня місяця 2018 року почали проживати однією сім`єю, відтак, з вказаного часу позивач мала стосунки з [PERSON] . Від близьких стосунків з [PERSON] , [INFO] народилася донька [PERSON] , однак враховуючи, що донька народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, на підставі частини 2 статті 122 СК України батьком дитини у актовому записи про народження було записано відповідача [PERSON] . [PERSON] , [INFO] визнає своє батьківство по відношенню до [PERSON] , [INFO] , про що останній склав нотаріальну заяву. Відповідач відмовляється від подання будь яких заяв до суду чи органів державної реєстрації актів цивільного стану для встановлення біологічного батька дитини [PERSON] , [INFO] та взагалі не бажає вирішувати це питання. В свою чергу [PERSON] знає та визнає, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді від 15.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 04.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач у поданому клопотанні зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи, у разі виникнення обставин, які передбачають можливість ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Треті особи просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є - [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 31.06.2019 (а. с. 7). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.03.2019 по справі № 621/3465/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 05.04.2019 (а. с. 5 - 6). З оригіналу заяви [PERSON] , [INFO] вбачається, що 16.04.2020 останній, усвідомлюючи значення своїх дій визнає своє біологічне батьківство у відношенні [PERSON] , [INFO] . Вказав, що шлюбні відносини з [PERSON] офіційно оформлені не були. Заява нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Одеського МНО Поліщук Г.П. (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. За змістом ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частин 1 - 3 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка, як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін у актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] визнає себе батьком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] у [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально посвідченою його заявою. Разом із тим, як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 28.08.2020, [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] (а. с. 64). Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З урахуванням позиції позивача, яка не просила стягнути судові витрати з відповідача, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved