Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 06.08.2018 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони проживали в шлюбі, який в даний час розірваний, у період якого, 13 листопада 2001 року у них народився син - [PERSON]. 07 травня 2015 року позивач одружився з [PERSON] та від шлюбу у них 09 жовтня 2015 року народилась дочка - [PERSON]. На підставі рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області видано виконавчий лист, згідно якого із позивача на користь відповідача стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача зазначає, що позивач, як батько, приймає участь у вихованні та утриманні дитини, ходить з сином на прогулянки та у магазини, по мірі своїх можливостей купує для сина речі та все необхідне. На даний час дохід позивача складається з пенсії по інвалідності в розмірі 1452 грн. Відповідно виплата аліментів у розмірі 930 грн. складає 65% усіх його доходів. У звязку із втратою працездатності та значним погіршенням стану здоровя позивач потребує тривалого лікування та тривалої реабілітації, що виражається в значних матеріальних витратах. Крім того, позивач має на утриманні малолітню дочку [PERSON], яка проживає біля нього та знаходиться на його утриманні і яка також потребує значних матеріальних затрат для нормального духовного та фізичного виховання. Представник позивача вважає, що у випадку позивача доцільним є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 484 грн. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України), представник позивача просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із позивача на підставі виконавчого листа №386/1173/17 на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму 482 грн. Ухвалою суду від 13.08.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 26 жовтня 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, просив приєднати до справи копію рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2018 по справі №386/1137/18 та врахувати його при вирішенні спору. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність та відсутність відповідача, позовні вимоги не визнає, так як відповідно до вимог ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на 22.01.2019 складає 1013 грн. 50 коп. Враховуючи норми ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №056789, повторно виданого 04 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 15). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 з позивача на користь відповідача стягнуто на утримання неповнолітнього сина [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13.11.2019 (а.с. 9-13). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-СР №116472, виданого 07.05.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, позивач 07 травня 2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ОЛ №184579, виданого 09.10.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, позивач та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Згідно копії довідки про склад сімї за №334, виданої 11 липня 2018 року виконавчим комітетом Липовеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON], [INFO], входить до складу сім'ї позивача, який проживає в [INFO] (а.с. 18). У відповідності до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №619217, позивачу з 19.04.2018 встановлено третю групу інвалідності до 01.05.2019 (а.с. 19). Внаслідок загального захворювання позивач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає 1452 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 03.07.2018 (а.с. 20). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2018 по справі №386/1137/18, яке не набрало законної сили, з позивача на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 1559 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28.09.2033. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Частиною 1 статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив судам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 по справі № 459/2181/17 про те, що при розгляді позовів, заявлених із підстав зміни розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 16.01.2018 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що після визначеного судом розміру аліментів позивачу у зв'язку із загальним захворюванням встановлено третю групу інвалідності, після чого останній почав отримувати пенсію, а тому суд приходить до висновку про те, що матеріальний стан позивача змінився, здоров'я погіршилось. Позивач в позовній заяві просить зменшити розмір стягнутих аліментів та визначити його в твердій грошовій сумі 482 грн., однак враховуючи норми ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", згідно якої 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року становить 1013 грн. 50 коп., заявлений позивачем розмір є значно меншим від мінімально визначеного розміру аліментів частиною другою ст. 182 СК України, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Суд відхиляє доводи представника позивача, як на підставу позовних вимог, про наявності на утриманні позивача малолітньої дочки [PERSON], оскільки остання народилась 28.09.2015, тобто до того, як було визначено розмір аліментів судом, а тому такі обставини не дають підстав для зменшення розміру аліментів з причин зміни сімейного стану. Також є безпідставним посилання представника позивача на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2018 по справі №386/1137/18, яким з позивача стягнуто аліменти на утримання іншої дитини, оскільки таке рішення не набрало законної сили та час звернення з позовом до суду таке рішення ухвалене не було. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, оскільки розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 30.07.2018 (а.с. 1), покладаються на позивача. Клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмірі 3 грн. 20 коп. позивачем не подано. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed