Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (далі по тексту - позивач, ПАТ "КБ "Надра") звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON]) та [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 02 вересня 2014 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. В подальшому, ухвалою суду від 04 грудня 2014 року провадження у справі в частині вимог ПАТ "КБ "Надра" до [PERSON] закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). В судовому засіданні, яке відбулось 12 грудня 2014 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №292/П/60/2008-840 від 17.07.2008 року в сумі 33 954,62 доларів США в межах вартості одержаного спадкового майна, а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав останньому на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 26 721,86 доларів США із розрахунку 12,2 % на рік строком з 17 липня 2008 року по 16 липня 2013 року. У зв'язку із порушенням [PERSON] умов договору позивач звернувся до суду. Проте під час розгляду справи стало відомо, що [PERSON] помер, у зв'язку з чим представником позивача і було подано заяву про уточнення позовних вимог про стягнення заборгованості саме з [PERSON], як з єдиного спадкоємця померлого. В судове засідання, яке відбулось 11 лютого 2015 року представник позивача не з'явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, вважала їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON], звернувшись до Сьомої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, зазначила в ній, що на отримання свідоцтва про право власності не претендує, станом на день розгляду справи свідоцтва про право на спадщину не отримувала, а відтак, майна у спадщину не одержала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 17 липня 2008 року між ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] було укладено договір "Автопакет" №292/П/60/2008-840, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 26 721,86 доларів США з метою придбання автотранспортного засобу, встановивши плату за користування кредитом у розмірі 12,2 % річних, строком з 17 липня 2008 року по 16 липня 2013 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується довідкою №2769/01-22-2 від 10.09.2014 року, наданою Відділом реєстрації смерті у м. Києві на запит суду. 25 січня 2011 року [PERSON] звернулась до Сьомої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], в якій зазначила, що на отримання свідоцтва про право власності вона не претендує. З матеріалів спадкової справи, копію якої надано Сьомою київською державною нотаріальною конторою на запит суду, вбачається, що свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не отримувала, а відтак і спадкового майна після померлого [PERSON] не одержувала. Статтею 1281 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачений порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Вимоги цієї статті, зокрема її частини 2, позивачем виконані, про що свідчить направлена до Сьомої київської державної нотаріальної контори вимога, копія якої міститься в матеріалах справи. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу Україна (далі по тексту - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В уточненій позовній заяві представник позивача зазначає, що відповідач успадкувала 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] Проте позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач одержала зазначене майно у спадок. Натомість дане твердження спростовується матеріалами спадкової справи. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки за умови неодержання спадкоємцем майна у спадщину відсутні підстави для задоволення спадкоємцем вимог кредитора спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судовий збір стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed