Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Представник ПАТ "Західінкомбанк" звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], ТзОВ «Авіком» про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ "Західінкомбанк" 14 червня 2006 року та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1406/06-3 на суму 126 000 дол. США зі строком повернення до 14.06.2008 року та сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 13 % річних. Оскільки [PERSON] в порушення п. 3.2.1 кредитного договору свої зобов"язання перед банком належним чином не виконує, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги та стягнути суму боргу з боржника за кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання між ТОВ "Західінкомбанк», [PERSON] та ТОВ «Авіком» був укладений договір поруки № 1406/06-5 від 14.06.2006р.. У відповідності до умов даного договору ТОВ «Авіком» зобов'язалося перед ТОВ "Західінкомбанк» відповідати за виконання [PERSON] в повному обсязі всіх зобов'язань, що випливають з кредитного договору 1406/06-3 від 14.06.2006р. В судовому засіданні представник підтримав позовні вимоги повністю в межах доводів позовної заяви. Просив позов задовольнити в повному об'ємі. Вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності при звернення до суду. Пояснив, що остання проплата за договором кредиту [PERSON] проведена 27.02.2009 року, тому строк позовної давності починає відраховуватися саме з цієї дати. В межах строку позовної давності ПАТ «Західінкомбанк» подав позовну заяву до Печерського районного суду м.Києва про стягнення заборгованості за договором кредиту , де ухвалою суду від 16.12.2011р. було відкрите провадження у справі та призначено судовий розгляд. Проте ухвалою суду від 23.04.2012р. позовна заява ПАТ «Західінкомбанк» до [PERSON], ТзОВ «Авіком»Т ТзОВ «ВВА» була позивачу повернута на підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за укладеним [PERSON] 14.06.2006 року кредитним договором та за договором поруки з ТзОВ «Авіком» не визнала, подала до суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог банку, оскільки кінцевим строком виконання зобов"язань по вказаному договору є 14 червня 2008 року, позов банком пред"явлений 17.05.2012 року, а отже зі спливом строку позовної давності. Крім того, в порушення вимог ст.. 625 ЦК на доларовий кредит нараховані інфляційні витрати. Просила в позові відмовити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи , та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що між ПАТ "Західінкомбанк"" та [PERSON] 14.06.2006 року було укладено кредитний договір № 1406/06-3 на суму 126 000 доларів США зі строком повернення до 14.06.2008 року та сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13 % річних. Пунктом 3.2.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення одержаних кредитних коштів, сплату нарахованих процентів та належне виконання умов даного договору. Кошти надані за кредитним договором від 14.06.2006 року відповідач [PERSON] не повернув, в результаті чого в нього виникла заборгованість з повернення коштів отриманих за кредитним договором, процентів, а також штрафних санкцій нарахованих за порушення його умов. 14.06.2006р. було укладено договір поруки № 1406/06-5 поручителем за яким виступило ТОВ «Авіком». Відповідно до 1.2 Договору поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За положеннями ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. З метою забезпечення виконання зобов"язання [PERSON] передав у заставу депозитний вклад у розмірі 37800 доларів США у відповідності до договору застави № 1406/06-4 від 04.06.2006 року. Позивачем ПАТ "Західінкомбанк" у відповідності до п.4.1.1 договору застави було звернуто стягнення на грошовий депозит [PERSON] в розмірі 37800 доларів США, у результаті чого заборгованість відповідача по поверненню тіла кредиту становить 88 200 доларів США, що станом на 01.05.2012 року становить 704 515,14 гривень. З оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за Договором кредиту № 1406/06-3 від 14.06.2006 року вбачається, що станом на 15.05.2012 р. нарахована заборгованість відповідачів в розмірі 1 956 345,23 грн. , з них: сума боргу по тілу кредиту - 704 515,14 грн. ; сума несплачених процентів за користування кредитними коштами - 272 573,10 грн.; сума інфляційних втрат - 238 415,96 грн.; 30% річних - 295 196,42 грн.; сума пені - 152 518,14 грн.; сума штрафу - 293 126,47 грн. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представник відповідачів в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку давності , оскільки кінцевим строком виконання зобов"язань по договору кредиту є 14 червня 2008 року, позов банком пред"явлений 17.05.2012 року, а отже зі спливом строку позовної давності. Так судом встановлено відповідно до оглянутої квитанції № 325 від 27.02.2009р. внесення [PERSON] коштів в ПАТ «Західінкомбанк» в сумі 6772.77 грн. Крім того, судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва було відкрите провадження у справі за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до [PERSON], ТзОВ «Авіком», ТзОВ «ВВА» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка надійшла до суду 25.11.2011р. вх..№ 77275. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва позовна заява ПАТ Західінкомбанк» [PERSON], ТзОВ «Авіком», ТзОВ «ВВА» про стягнення заборгованості за кредитним договором по підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України була повернута позивачу. Зі змісту ухвали вбачається, що після відкриття провадження ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 16.01.2012р. вказана справа у порядку п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України була передана на розгляд до Теребовлянського районного суду Тернопільської обл.., проте ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду м.Києва, ухвала суду першої інстанції скасована, а справа повернута до суду першої інстанції на новий розгляд, проте позовна заява була повернута. Позовна давність, відповідно до положень ст. 256 ЦК України, це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Приписами ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вбачається з умов договору, а саме п. 1.2. кредитного договор) , сторони встановили термін користування кредитними грошима до 14.06.2008 р., а в разі невиконання (неналежного виконання) позичальника будь - якої з умов договору - до першої письмової вимоги кредитора. Згідно з положеннями п. 5.1. кредитного договору, даний договір набуває чинності з моменту фактичного надання кредитором кредитних коштів позичальнику і діє до повного погашення кредитору суми кредиту, вказаної в я. 1.1. даного кредитного договору, сплати процентів, штрафів, збитків та іншої заборгованості згідно умов даного кредитного договору. За положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Строком договору, відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що дія кредитного договору припиняється в момент повного виконання зобов'язань, суд приходить до висновку, що передбачений законом строк для звернення до суду за захистом своїх прав позивачем не порушено. Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2010 р. [PERSON] направлено банком вимогу № 750 щодо погашення основного боргу за кредитним договором, суми прострочених відсотків та інших платежів. Зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до умов п.1.2 Договору поруки поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України борг за кредитним договором підлягає до стягнення з відповідачів солідарно. Згідно роз'яснень п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом ст.. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до умов кредитного договору п.3.2.2. і 3.2.3 погашення кредиту мало відбуватися шляхом внесення позичальником в касу кредитора готівки в доларах США, а проценти за користування кредитними коштами він мав сплачувати в гривнях за курсом НБУ на день їх нарахування. Так згідно розрахунку про заборгованість, сума інфляційних втрат за договором кредиту становить - 238415,96 грн., з них по тілу кредиту 216 197,08 грн., а за порушення зобов'язання щодо сплати процентів - 22 218,88 грн. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що банком безпідставно проведено нарахування інфляційних втрат на заборгованість по тілу кредиту, який було отримано в доларах США і доказів знецінення зазначеної валюти позивачем суду не надано. Тому підлягає нарахована сума інфляційних втрат підлягає зменшенню з 238 415,96 грн. до 22 218,88 грн. Таким чином, суд прийшов о висновку, що підлягає до стягнення з відповідачів солідарно заборгованість за договором кредиту станом на 15.05.2012 р. заборгованість в сумі 1 740 148,15 грн. , з них: сума боргу по тілу кредиту - 704 515,14 грн. ; сума несплачених процентів за користування кредитними коштами - 272 573,10 грн.; сума інфляційних втрат - 22 218,88 грн.; 30% річних - 295 196,42 грн.; сума пені - 152 518,14 грн.; сума штрафу - 293 126,47 грн. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial