Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує на те, що він знайшов оголошення про продаж акційного транспортного засобу "Foton - 244" за ціною 53900 гривень і звернувся до представництва ТОВ "Автоінвестфакторинг" для його купівлі. Представники компанії, які його консультували, завірили, що продадуть йому трактор "Foton 244" з кабіною, плугом та насадкою передньої лопати за ціною 53900 грн. за який він повинен розрахуватися двома платежами: 27000 грн. протягом одного банківського дня після підписання Договору купівлі - продажу, а іншу частину коштів після підписання акту прийому передачі трактора. Після цього працівники відповідача надали йому на підписання договір № 100243 від 31.12.2017р., запевнивши, що всі умови даного договору відповідають досягнутій домовленості і за цим договором йому буде передано у власність трактор, на що й була спрямоване волевиявлення позивача. При цьому працівники відповідача маніпулюючи тим, що залишилося три акційних трактори не дали змоги йому прочитати договір і він якнайшвидше змушений був підписати його. 01.11.2017 року відповідно до наданих вказівок працівника відповідача він провів оплату за товар в сумі 27000 грн. будучи запевненим, що частково оплачує вартість трактора, що також пояснювали йому працівники відповідача при проведенні перемовин. Коли повернувся додому та прочитав договір, то не зміг зрозуміти його зміст і звернувся за правовою допомогою, де йому розяснили, що умови договору не відповідають усній домовленості, і що згідно умов договору відповідач мав надати лише інформаційно-консультативні послуги з питання отримання у власність транспортного засобу. Після цього ним 08.11.2017 року було надіслано позивачу претензію про визнання договору недійсним та повернення грошових коштів. Проте, відповіді він на претензію не отримав та кошти йому повернуті не були. Вважає, що такими діями відповідач ввів його в оману, а отже його дії підпадають під ознаки нечесної підприємницької діяльності. Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінвестфакторинг» на його користь 27000 (двадцять сім тисяч) грн. коштів набутих без достатньої правової підстави та 3600 грн. понесених судових витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінвестфакторинг» на його користь лише 27000 (двадцять сім тисяч) грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що позивач був ознайомлений з умовами договору, уважно його прочитав та зрозумів його умови, про що свідчить як його підпис на кожній сторінці договору, так і його заява від 31.10.2017 року. Позивач уклав договір добровільно та був згідний з усіма його умовами. В договорі чітко і зрозуміло визначено його предмет. Будь-яких доказів про те, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність позивачем не надано. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Автоінвестфакторинг» було укладено договір № 100243 відповідно до п.3.1 договору Довіритель (позивач [PERSON]В.) доручає, а Повірений (ТОВ «Автоінвестфакторинг») зобовязується вчиняти за винагороду фактичні або юридичні дії, надавати інформаційно-консультативні послуги з питання отримання Замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) транспортного засобу. В свою чергу позивач був впевнений, що придбаває трактор "Foton 244" з кабіною, плугом та насадкою передньої лопати за акційною ціною. На підставі вказаного договору позивачем було сплачено відповідачу кошти в сумі 27000 грн., що стверджується квитанцією номер 0.0.883833437.1 від 01.11.2017 року. Згідно пояснень представника відповідача, позивачу були зрозумілі умови договору про, що свідчить підписана ним заява від 31.10.2017 року. Проте, з матеріалів справи вбачається, що після звернень позивача за правовою допомогою, йому було розяснено, що суть договору полягає не у продажі трактора, а у наданні послуги з питання отримання ним у власність транспортного засобу. Після цього позивачем відразу було направлено відповідачу претензію про визнання договору недійсним, в якій він вказував на те, що його фактично було введено в оману, оскільки він вважав, що укладав договір на придбання трактора. В поданій претензії позивач вказував на недійсність договору № 100243 від 31.10.2017р. та просив повернути сплачені ним на виконання вказаного договору кошти. Вказані обставини свідчать про те, що позивач дійсно вважав, що ним було підписано договір на придбання акційного трактора і внесені ним кошти в сумі 27000 грн. були першим внеском та включалися до ціни трактора. Крім того, посилання представника відповідача на нібито підписаний 14.11.2017р. позивачем акт наданих послуг (Додаток №1 до договору) є безпідставним, оскільки як вбачається з матеріалів справи зазначена вище претензія щодо визнання договору недійсним та повернення коштів була направлена відповідачу 08.11.2017р. тобто раніше ніж підписаний Акт наданих послуг. Крім того, вказаний акт наданих послуг відповідачем було направлено поштою позивачу через годину після отримання ним претензії позивача. Пунктом 7 ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Пунктом 7 ч.1 ст.15 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачем не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Статтею 19 названого Закону, зокрема, передбачено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Забороняються як такі, що вводять оману, зокрема недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Статтею 82 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з того, що позивачем, як споживачем, доведено, що умови Договору укладеного між ним та ТОВ "Автоінвестфакторинг"є несправедливими, а нечесна підприємницька діяльність відповідача ввела його, як споживача, в оману та спонукала його дати згоду на здійснення правочину (Договору), на який в іншому випадку він би не погодився, проте погодився будучі введеним в оману щодо предмета договору та потреби у послугах, зазначених у п.3.1 цього Договору.

Outcome: approved