Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Представник [PERSON] . 19.04.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 3/10 часток будинку [ADDRESS] належали померлому чоловіку [PERSON] - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого ТОВ «Запорізька універсальна біржа «Україна» ЛТД» за № 1541 від 27.06.1996 р. [INFO] . [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , його дружина, та [PERSON] , донька спадкодавця. [PERSON] зввернулась у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а донька [PERSON] з заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Однак приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема на вказану вище частку житлового будинку, у зв`язку з відсутністю нотаріально посвідченого договору. Посилаючись на ст.ст.328, 392 ЦК України, представник просить визнати за [PERSON] право власності на 3/10 часток житлового будинку [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 22.04.2019 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 29.05.2019 р. 29.05.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 21.06.2019 р. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подана заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників процесу, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих письмових доказів встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомості № 1541 від 27.06.1996 р. (а.с.9), посвідченого Запорізькою Універсальною біржею «Україна» ЛТД, та зареєстрованого 05.07.1996 р. в реєстровій книзі Запорізького бюро технічної інвентаризації за № 14574, [PERSON] належить 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 06.11.2014 р. (а.с.28) житловому будинку [ADDRESS] присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" N 9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Отже, в даному випадку на момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Статтею 47 УРСР (в редакції 1963 року) встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Зі змісту договору купівлі-продажу від 27.06.1996 р. вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. До 01.01.2013 року виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцями [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] . Отримавши державну реєстрацію в ЗМБТІ права власності на 3/10 часток в житловому будинку [ADDRESS] , яку [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу від 27.06.1996 р., держава цим самим визнала право власності спадкодавця на спірну квартиру, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах. [INFO] [PERSON] помер (а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 3/10 часток житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є дружина [PERSON] - позивач [PERSON] (а.с.6 зв., 53) та донька спадкодавця - [PERSON] (а.с.8, 80). 21.09.2017 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.50). [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON] (74) Постановою нотаріуса від 22.12.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.102). Вищевикладене підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.49-116). Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлені законом строки, суд задовольняє позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 3/10 часток житлового будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved