Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] у їх матері [PERSON], [INFO] без позбавлення останньої батьківських прав; відібрати малолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] у їх батька [PERSON], [INFO] без позбавлення останнього батьківських прав; передати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] на піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області для подальшого їх влаштування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відомості про батька малолітніх дітей зазначені згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є матір'ю та батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], відомості про батька малолітніх зазначені згідно ст.126 Сімейного кодексу України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS],разом зі своїми малолітніми дітьми. Із даною сім'єю проживає також матір відповідача [PERSON] - [PERSON], 1937 року народження, яка є власником будинку. Малолітні діти із 16.10.2014 року були постановлені на облік служби у справах дітей Жмеринської міської ради, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах через неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків. До органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради надійшло повідомлення від депутата Жмеринської міської ради Кубая В.В. про дитину [PERSON], [INFO], що мешкає у власноруч збудованому наметі. Дана інформація була перевірена і підтверджена. [PERSON] було поміщено до Комунального закладу «Вінницький обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» звідки він вибув 16.10.2015 року до біологічної сім'ї. Малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є учнями Жмеринської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ст. №1. Діти часто пропускають уроки, не виконують домашні завдання, не забезпечення шкільним приладдям. Малолітній [PERSON] схильний до бродяжництва. Діти проходять до шкоди неохайними, з неприємним запахом. Виховний потенціал обох відповідачів низький, на зауваження адміністрації ЗОШ І-ІІІ ст. №1 та класних керівників малолітніх дітей відповідачів, останні не реагують, створюють конфлікти. Малолітні [PERSON] і [PERSON] є дітьми - інвалідами та потребують посиленого догляду, На неодноразові вказівки та вимоги лікарів з приводу обстеження дітей та їх лікування відповідачами ігнорувались. Оздоровлення дітей відповідачі не організовують. Відповідачі не з'являються з дітьми на огляд до лікарів, хоча стан здоров'я малолітнього [PERSON] погіршується, він потребує негайної допомоги і обстеження обласними спеціалістами, про що відповідачам неодноразово робилось зауваження. Малолітній [PERSON] має вроджену патологію і потребує додаткового обстеження та лікування в обласному й республіканському медичних центрах, а також кошти виділені на дитину використовуються не за призначенням.04.12.2013 року дитину [PERSON] на дому відвідав лікар. Стан дитини важкий, батьки знову ж від госпіталізації та медичного обстеження відмовились, що свідчить про їх байдужість та безвідповідальне відношення до власної дитини інваліда. На численні вимоги служби у справах дітей здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON], відповідач [PERSON] не реагує, внаслідок чого дитина по теперішній час не зареєстрована й позбавлена права отримувати державну допомогу при народженні. На зауваження служби у справах дітей Жмеринської міської ради відповідачі не реагують, своїх обіцянок не виконують, виклики на засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ігнорують. Така ситуація є свідченням неналежного виконання відповідачами батьківських обов'язків і є загрозою для життя та здоров'я дітей. Своє скрутне матеріальне становище відповідач [PERSON] пояснює недооформленням матеріальних виплат на дітей та постійні хворобливі стани [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] отримує допомогу на дітей. Відповідач [PERSON] не працює. Під час проведення обстеження умов проживання дітей у сім'ї з відповідачами було проведено профілактичні бесіди з приводу лікування дітей та неналежного виконання батьками батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 17.09.2015 року №216 «Про видачу висновку стосовно доцільності відібрання без позбавлення батькових прав» було прийнято рішення щодо надання висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради про доцільність відібрання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] у їх матері [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні прокурор Петлик І.В. підтримала позов та просила його задоволити. Представник позивача Церковна Н.Л. просила позов задоволити повністю та пояснила, що перебування дітей у батьків є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. Міською радою надавалася матеріальна допомога, проводилися профілактичні бесіди з відповідачами, однак мати дітей на будь - які зауваження щодо припинення зловживання алкоголем не реагувала. Із -за жорстокого поводження з дитиною [PERSON] останній втік з дому, проживав в шалаші, батьки його не шукали, про його розшук дізналися від працівників органу опіки та піклування, він є схильним до бродяжництва. [PERSON] стан важкий, батьки від госпіталізації та медичного обстеження відмовились, що свідчить про їх байдужість та безвідповідальне відношення до власної дитини інваліда, якому необхідно було зробити терміново операцію на серці, однак батьки ігнорують вимоги лікарів, що ставить під загрозу життя дитини. Стан дитини [PERSON] поганий та вона потребує лікування, яке батьки не проводять. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили відмовити в задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] пояснила, що раніше вона зловживала спиртними напоями, однак з початку цього року не випиває, виправиться та буде дивитися за дітьми. Представник Комунальної установи «Жмеринський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» Гримчак Л.І. просила задоволити позов та пояснила, що батьки самостійно дітей в лікарню не приводять для обстеження дітей, які вкрай потребують медичної допомоги. Лікарі просили допомогу у працівників міліції. Представник Жмеринської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 - Солощенко Н.В. просила задоволити позов та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були учнями школи, діти пропускали часто уроки, не виконували домашні завдання, завжди неохайні, з неприємним запахом,виховний потенціал обох низький. Батьки не приходили в школу, навіть 1 вересня. Перед новорічними канікулами забрали дітей зі шкоди, мали перевести з школи інтернат, але за даними інформації школи - інтернат діти не прибули на навчання. Представник Жмеринського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей Вінницької області Чуракова С.П. просила позов задоволити та пояснила, що у них перебуває [PERSON], який прибув сильно збуджений, агресивний, тривожний, нестриманий та на зауваження завжди неадекватний. В центрі адапційний період пройшов нормально, на даний час відвідує школу, не пропускає уроків та не тікає додому. Став краще вчитися. Систематично робить уроки, відвідує гуртки, танцює брейк - данс. Потребує психологічного тепла і розуміння. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що раніше тікав з дому, сам побудував собі шалаш та жив у ньому, так як батьки били його, у нього був шрам на голові. Коли знайшли його працівники органу опіки та піклування попросився в центр в який приходив батько та казав, що мама перестала вже пити горілку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є головою квартального комітету. Умови проживання у сім'ї [PERSON] важкі, хоча в будинку чисто. По вигляду дітей - діти не доглянуті, мати посилає [PERSON] в магазин за продуктами, пивом та «на точку» за самогонкою [PERSON] займається хатніми справами, тому не ходить в школу. Батько працює біля хати, а мати грає карти з мужиками. З ними жила баб ушка над якою знущалася [PERSON] Діти не живуть, а мучаться. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 Сімейного кодексу України. суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відібрання дитини у батьків є винятковою санкцією за невиконання батьківських обов'язків. Підставою для відібрання дитини від батьків є:1) ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;2) жорстоке поводження з дитиною;3) хронічний алкоголізм або наркоманія;4) експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва;5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Характер небезпеки, її місця в житті дитини визначається в кожному випадку окремо. Для відібрання дитини необхідно встановити факт існування небезпеки. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків (ч. 2 ст. 170 СК). У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в м. Жмеринці Вінницької області, що визначає підсудність розгляду даної справи Жмеринським міськрайонним судом (а.с.4,5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Жмеринським міським управлінням юстиції Вінницької області 13.04.2005 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 17.12.2008 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницької області 15.11.2014 року відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,9,10). Відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зазначені згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.11-12, 17-18,19-20). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Жмеринським міським управлінням юстиції 24.04.2002 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 14.05.2013 року відповідачка [PERSON] та [PERSON] є матір'ю та батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відомості про батька малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зазначені згідно ст.126 Сімейного кодексу України (а.с.13, 15-16). 16.10.2014 року до органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради надійшло повідомлення від депутата Жмеринської міської ради Кубая В.В. про те, що за формацією мешканців мікрорайону «Корчівка» на пустирі в районі Маслозаводу проживає бездоглядна дитина (а.с.22). Згідно наказу №108 від 16.10.2014 року малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] були постановлені на облік служби у справах дітей Жмеринської міської ради, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах через неналежне виконання батьками своїх батьківських обов'язків (а.с.21). Відповідно листа служби у справах дітей Жмеринської міської ради №135 від 12.02.2015 року малолітнього [PERSON], [INFO] було поміщено до Комунального закладу «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (а.с.24), звідки він вибув 16.02.2015 року до біологічної сім'ї Відповідачів у м. Жмеринка , що підтверджує копія повідомлення про зміну місця перебування дитини КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 20.02.2015 р. №52 (а.с.33). Відповідачі неналежно виконують батьківські обов'язки по відношенню до свої малолітніх дітей, що підтверджується: повідомленням ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 від 10.09.2015 р. №85, згідно якого малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є учнями Жмеринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №1. Діти часто пропускають уроки, не виконують домашні завдання, не забезпечені шкільним приладдям. Малолітній [PERSON] схильний до бродяжництва. Діти приходять до школи неохайними, з неприємним запахом. Виховний потенціал обох відповідачів низький, на зауваження адміністрації ЗОШ І-ІІІ ст. №1 та класних керівників малолітніх дітей відповідачів, останні не реагують, створюють конфлікти (а.с.26); інформацією від №961 /01 -2 від 11.11.2014 року та №206/01-2 19.03.2015 року Жмеринського районного медичного центру первинної медико - санітарної допомоги встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] є дітьми-інвалідами та потребують посиленого догляду. Дитина [PERSON] хворіє з діагнозом: Білково - енергетична недостатність ІІІ ст.. Рахіт І ст. ВОО. Аномальна хорда. Хронічна тіп - герметична інфекція, хронічний токсоплазмоз. Дитина [PERSON] хворіє з діагнозом: ВВС - Тетрадо Фалло. ПК ІІ-А ст. Білково - енергетична недостатність І ст.. Агенезія мозолистого тіла. Гіпоксічно - ішемічне походження ЦНС. Синдром рухових порушень. Затримка моторного розвитку. Рахіт ІІ ст.. Синдром алкогольного плоду, без материнського піклування. На неодноразові вказівки та вимоги лікарів загальної практики сімейної медицини з приводу обстеження дітей та їх лікування відповідачами ігнорувались. Протягом чотирьох місяців батьки жодного разу не з'явились на огляд до лікаря. Стан здоров'я [PERSON] погіршується та він потребує негайної медичної допомоги та обстеження обласними спеціалістами. Оздоровлення дітей відповідачі не організовують. Головний лікар в даному листі просить допомоги вплинути на сім'ю [PERSON], так як є загроза життю дітей. (а.с.27,28); повідомленням служби у справах дітей Жмеринської міської ради №025/10- 1854 від 26.08.2015 р. відповідачу [PERSON] неодноразово було запропоновано відвідування поліклініки та обстеження у дитини у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, на що відповідач не реагувала. Відповідачі не з'являються з дітьми на огляди до лікарів, хоча стан здоров'я малолітньої дитини [PERSON] погіршується, він потребує негайної допомоги і обстеження обласними спеціалістами, про що відповідачам неодноразово робилось зауваження (а.с.30). Відповідач [PERSON] письмово зобов'язалась здійснити огляд дітей у сімейного лікаря, надати службі у справах дітей медичні висновки про стан їх здоров'я (а.с.31); факт відсутності обстеження дітей лікарями підтверджується листом заступника головного лікаря з питань охорони материнства та дитинства КУ «Жмеринської центральної районної лікарні» від 29.08.2013 р. №1148/01-01. в якому також йдеться, що [PERSON] мас вроджену патологію і потребує додаткового обстеження та лікування в обласному й республіканському медичних центрах, а також кошти виділені на дитину використовуються не за призначенням (а.с.29); 04.12.2013 року дитину [PERSON] на дому відвідав лікар ЗРСМ. Стан дитини важкий. Батьки від госпіталізації та медичного обстеження відмовились, що підтверджується повідомленням КУ «Жмеринського районного медичного центру первинної медико-санітарної допомоги» №1061 від 05.12.2013 р. (а.с.32); актами обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї відповідачів від 16.10.2014 р. було виявлено, що умови проживання задовільні, в будинку чисто, прибрано, але у дітей немає індивідуального місця для занять, немає комп'ютера, діти брудні, хворі. 25.11.2014 р. під час обстеження умов проживання вищевказаної сім'ї також було виявлено відсутність індивідуального місця для занять дітей, відсутність постільної білизни на дитячих ліжках, простирадла, якими вкриваються діти брудні, також малолітні [PERSON] та [PERSON] не відвідують школу із 19.11.2014 р. зі слів батьків по причині хвороби, однак медичні довідки про поважні причини пропуску дітьми уроків надані до школи не за весь період. Службою у справах дітей Жмеринської міської ради проводились обстеження умов проживання вищевказаної сім'ї 30.01.2015 р., 19.03.2015 р., 26.03.2015 р., 08.04.2015 р.,26.05.2015 р.,07.07.2015 р., 09.09.2015 р. під час даних обстежень виявлено, що діти для виконання індивідуальних занять використовують обідній стіл. Своє скрутне матеріальне становище відповідач [PERSON] пояснює недооформленням матеріальних виплати на дітей, та постійні хворобливі стани [PERSON] та [PERSON]. - під час кожного вищевказаного обстеження умов проживання дітей в сім'ї відповідачів було проведено профілактичні бесіди з приводу лікування дітей та належного виконання батьками батьківських обов'язків, та інших профілактичних тем, що зафіксовані у даних актах (а.с.34-43); -згідно характеристики практичного психолога Чуракової С.П. у Жмеринському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей з 20.10.2015 року перебуває [PERSON], який прибув сильно збуджений, агресивний, тривожний, нестриманий та на зауваження завжди неадекватний. В центрі адапційний період пройшов нормально, на даний час відвідує школу, не пропускає уроків та не тікає додому. Став краще вчитися. Систематично робить уроки, відвідує гуртки, танцює брейк - данс. Потребує психологічного тепла і розуміння (а.с.86); - відповідно до довідки - характеристики від квартального комітету від 10.12.2015 року на [PERSON] остання за час мешкання на кварталі характеризується негативно. Систематично зловживала спиртними напоями. Діти були недоглянуті. Поступали скарги на неадекватну поведінку матері. Відповідно до довідки - характеристики від квартального комітету від 10.12.2015 року на [PERSON] останній за час мешкання на кварталі характеризується позитивно. Спиртними напоями не зловживає. Трудолюбивий, спілкується з сусідами. Дітей більше доглядав батько. Скарг від квартального комітету не надходило. Однак суд не приймає дану характеристику, так як встановлено, що батько пасивно відноситься до проблем дітей, не впливає на їх вирішення та не впливає на поведінку співмешканки - матері дітей, з якою проживає та яка зловживає спиртними напоями. Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 17.09.2015 р. №216 «Про видачу висновку стосовно доцільності відібрання без позбавлення батьківських прав», було прийнято рішення щодо надання висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради «Про доцільність відібрання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у батьків [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] без позбавлення батьків батьківських прав (а.с.46-47). Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, ст. 111, передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.112 цього ж закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини...Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили ( ст. 114 цього ж Закону). Зазначені положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції, Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають, відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Ухвалюючи рішення в справі, суд враховує положення ст.170 СК України та ст. 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за змістом яких суд лише у виняткових випадках, за наявності виключних обставин, може відібрати дітей від матері. Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8 і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві". При цьому, визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 Конвенції. Європейським судом зазначалося, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. З матеріалів справи вбачається обставини поведінки відповідачів , які надають підстави вважати, що залишення дітей на вихованні матері та батька на даний час створюватиме для них небезпеку. За практикою Європейського суду сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (справа "К.А. проти Фінляндії" (K.A. v. Finland), № 27751/95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Однак встановлено, що фінансова підтримка , яка надавалась зі слів позивача, про що не заперечували відповідачі та соціальні консультування не змінили поведінку відповідачів Отже, позивачем надано достатніх доказів про те, що матеріально-побутові умови дітей та ставлення відповідачів до виховання дітей є справді небезпечними для їхнього життя і здоров'я. Відібрання дітей та вилучення її з сімейного оточення підкріплено достатньо переконливими і зваженими аргументами позивача на захист інтересів дітей. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Суд, приймаючи рішення, виходить з того, що відповідачами не надано доказів щодо недоцільності відібрання у них дітей. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Outcome: approved