Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

В січні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі по тексту - ПрАТ "СК "АХА Страхування" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою до відповідача [PERSON], в якому просило суд: стягнути з [PERSON] в порядку суброгації 49 992, 85 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 1 600, 00 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що 22 листопада 2016 року між АТ "СК "АХА Страхування" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу "Все включено" №121570а6кє, згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 12 грудня 2016 року о 19 годині 05 хвилин, по вул. Баумана, 28/2 у м. Києві, з вини водія [PERSON], який керував автомобілем "Меrcedes-Benz Vito", номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобіль "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] було пошкоджено та заподіяно матеріальної шкоди. Згідно Звіту про оцінку, вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток в результаті пошкодження вищезазначеного автомобіля в ДТП складає 49 992, 85 грн. ПрАТ "СК "АХА Страхування" перерахувало грошові кошти у розмірі 49 992, 85 грн. на рахунок станції технічного обслуговування у відшкодування витрат [PERSON] на ремонт автомобіля "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER]. На добровільне погашення виплаченої страховиком суми страхового відшкодування [PERSON] не погоджується, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, відповідно до ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст.27 ЗУ "Про страхування". В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав; заяви про розгляд справи за його відсутності чи оголошення по справі перерви до суду не направив; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 грудня 2016 року о 19 годині 05 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем "Меrcedes-Benz Vito", номерний знак [NUMBER] в м. Києві по вул. Баумана, 28/2, з явними ознаками алкогольного сп?яніння, зокрема: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, при зустрічному роз'їзді, об'їжджаючи перешкоду, не надав перевагу в русі автомобілю "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER], який рухався назустріч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, водій [PERSON], від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.5., 13.4. ПДР України. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.31). Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із матеріалів справи, 22 листопада 2016 року між АТ "СК "АХА Страхування" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу "Все включено" №121570а6кє (а.с.5-16). 12 грудня 2016 року [PERSON] повідомив (подав заяву) позивача про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.17-19). 15 грудня 2016 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), в якому відображені пошкодження автомобіля "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER] (а.с.32-33). 27 грудня 2016 року складено ремонтну калькуляцію, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER] з ПДВ складає 49 992, 85 грн. (а.с.42-48). 27 грудня 2016 року ТОВ "АрмаМоторс" надало [PERSON] рахунок №АМСНС05839, для проведення оплати за вартість ремонту автомобіля "Renault Fluеncе", державний номерний знак [NUMBER], згідно калькуляції (а.с.49). Згідно платіжного доручення №295733 від 29 грудня 2016 року, ПрАТ "СК "АХА Страхування" перерахувало на рахунок ТОВ "Арма Моторс", страхове відшкодування, згідно акту №АХА2184010, як оплату рахунку за проведені ремонтні роботи №АМСНС05839 від 27 грудня 2016 року (а.а.53). 20 травня 2017 року ПрАТ "СК "АХА Страхування" направило на адресу відповідача претензію про добровільну компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 49 992, 85 грн., однак, вказана претензія з боку відповідача залишена без задоволення. Відповідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст.27 ЗУ "Про страхування"). Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страховик зобов?язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк (п.3 ч.1 ст.20 ЗУ "Про страхування"). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 49 992, 85 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн. На підставі ст.ст.20, 27 Закону України " Про страхування ", ст.ст.988, 993, 1191 ЦК України та

Outcome: approved