Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката Сотської С.О. звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку з кадастровим номером 4825482800:01:000:0052, площею 6,5004 га, розташованої в межах Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині Первомайської міської ради Миколаївської області) для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайську Миколаївської обл. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської обл. помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складалося з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки з кадастровим номером 4825482800:01:000:0052, площею 6,5004 га, розташованої в межах Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині Первомайської міської ради Миколаївської області) для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва. За свого життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями за законом є його син [PERSON] , який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь онуки спадкодавця - [PERSON] та дружини - [PERSON] .. Для оформлення спадкових прав позивачка звернулася до Другої первомайської державної нотаріальної контори, проте державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та доказів родинних зв`язків [PERSON] зі спадкодавцем. В зв`язку з цим позивачка звернулася за захистом своїх спадкових прав до суду з вказаним позовом. На судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. 07.10.2021 року від представника позивача - адвоката Сотської С.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка та її представник на судове засідання не з`явилися. 07.10.2021 року від представника відповідача - адвоката Ремського Є.В. надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу без їх участі та вказав, що позов не визнають, оскільки вважають, що [PERSON] є неналежним відповідачем , оскільки не має родинних відносин з померлим [PERSON] , який помер [INFO] , не перебувала з ним у шлюбних відносинах і звертатись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю наміру не має. Відзиву на позов ні відповідачка, ні її представник не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер [PERSON] , про підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.09.2019 виконавчим комітетом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (актовий запис № 25). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки з кадастровим номером 4825482800:01:000:0052, площею 6,5004 га, розташованої в межах Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині Первомайської міської ради Миколаївської області) для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] не оформив правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок та не зареєстрував своє право власності на нього у БТІ. Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення"(втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно з даними технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , побудований до 5 серпня 1992 року та прийнятий в експлуатацію у 1976 році, а вся садиба в 1989 році (а.с.10-16). Відповідно до роз`яснень «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізованого суду: лист від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Крім того, відповідно до правової позиції,висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Земельна ділянка з кадастровим номером 4825482800:01:000:0052, площею 6,5004 га, що розташована в межах Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині Первомайської міської ради Миколаївської області) з цільовим призначенням - для ведення сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №007767, виданим Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області 21.05.1997 року (зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №51) (а.с.22-23). Дане також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.08.2020 року, № витягу НВ-4810104102020, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.07.2020 року, № інформаційної довідки 216447203 (а.с. 18-21). За свого життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь онуки спадкодавця - [PERSON] (позивачки по справі) та дружини - [PERSON] .. Позивачка прийняла спадщину та для оформлення спадкових прав звернулася до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Згідно постанови завідуючої Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 31.08.2020 року, позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та доказів родинних зв`язків [PERSON] зі спадкодавцем. Те, що [PERSON] є онукою [PERSON] , підтверджено Свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 06.05.1997 року Мошонською сільською адміністрацією Судогодського району Володимирської області та Свідоцтвом про народження її батька - [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 13.01.1975 року Коуринською сільською радою м. Таштагола (а.с.7,8). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Разом з тим, згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved