Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 18.06.2008 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву, тим самим підтвердив укладення договору та поінформованість з умовами кредитування. Також вказують, що 28.06.2008 року відповідачем [PERSON] також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», де своїм підписом він підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 44000, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Зазначають, що при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказують, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором перед банком, у зв`язку з чим станом на 23.03.2020 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 34333,68 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 18091,14 грн., заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625 - 11792,21 грн., нарахованій пені - 2577,30 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 250 грн. та штрафу (процентна складова) - 1623,03 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов не подано. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 18.06.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з базовою процентною ставкою 30% із розрахунку 360 днів в рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно довідки про видані картки термін дії останньої картки, виданої відповідачу, становить червень 2022 року. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 44000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. 18.06.2008 року відповідачем [PERSON] була підписана анкета-заява, а 28.06.2008 року довідка про умови кредитування, в яких міститься інформація про розмір щомісячних платежів, розмір відсотків та комісій за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Строк дії кредитного договору відповідно до Умов та правила надання банківських послуг встановлюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом щомісячно до 25-го числа місяця, наступного за звітним. Розмір погашення заборгованості сторонами узгоджений у вигляді 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. щомісячно. За порушення термінів платежів передбачено сплату пені та штрафу. Підтвердженням отримання відповідачем кредитних коштів є виписка по рахунку за договором станом на 27.03.2020 р. Разом з тим, з виписки вбачається, що 18.11.2018 р. картковий рахунок відповідача був поповнений за рахунок відміни відсотків по кредиту та штрафів за період з 20.09.2016 р. Відповідно до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК", затвердженого наказом Мінфіну України від 21.05.2018 р. №519 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Згідно таблиці розрахунку простроченої заборгованості позичальника [PERSON] по кредитному договору від 18.06.2008 року станом на 23.03.2020 року загальна заборгованість боржника складає 34333,68 грн., яка складається з наступного: -18091,14 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -11792,21 грн. - заборгованість по відсоткам нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, -2577,30 грн. - заборгованість по нарахованій пені, -250 грн. - штраф (фіксована частина); - 1623,03 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Поняття неустойки наведене у статті 549 цього кодексу. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконав, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в сумі 18091,44 грн. є обґрунтованими. Разом з тим, на думку суду, інформація у виписці по рахунку про повернення 18.11.2018 р. по кредитах військовослужбовців коштів за процентами та штрафами відповідачу, дає підстави вважати наявність у відповідача статусу військовослужбовця, якому не повинні нараховуватися штрафні санкції та проценти за кредитом. Те, що дана інформація міститься у доказах, наданих позивачем, суд вважає, що обставини на підтверження права відповідача як військовослужбовця на ненарахування йому процентів та штрафних санкцій за користування кредитом, не підлягають доказуванню. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час. Виходячи з того, що відповідач є військовослужбовцем, на якого поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача відсотків за прострочений кредит, штрафів та пені до закінчення особливого періоду в силу вимог частини п`ятнадцятої статті 14 даного Закону. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial